Title: Dôvodová správa
Author: Jana Trogová
Last saved by: Peter
Company: SVS MV SR

4.
Dôvodová  správa

Všeobecná časť

Vláda Slovenskej republiky uznesením č. 736 z 20. septembra 2000 k návrhu legislatívneho zámeru zákona o samospráve vyšších územných celkov uložila ministrovi vnútra do 31. marca 2001 predložiť na rokovanie vlády návrh zákona o samospráve vyšších územných celkov. Návrh zákona sa predkladá aj v súlade s uznesením vlády Slovenskej republiky ku Koncepcii decentralizácie a modernizácie verejnej správy č. 230 z 11. apríla 2000.
Predložený návrh zákona je spracovaný na základe čl. 64 až 71 Ústavy Slovenskej republiky; má teda naplniť ustanovenia ústavy, ktoré sa vzťahujú na samosprávu vyšších územných celkov a nie sú dosiaľ upravené zákonom. Návrh zodpovedá potrebe plniť na úrovni regionálnych celkov tie samosprávne funkcie a riešiť tie problémy, pre ktoré je to na tejto úrovni racionálnejšie. Keďže 1. júna 2000 pre Slovensko nadobudla platnosť Európska charta miestnej samosprávy, návrh preberá všetky ustanovenia k dodržiavaniu ktorých sa Slovenská republika pri ratifikácii zaviazala a na regionálnej úrovni vytvára predpoklady aj na prijatie záväzkov k ďalším ustanoveniam charty. Princíp miestnej samosprávy, ktorý v súlade s čl. 2 charty uznáva ústava a uplatňuje ho v celej svojej štvrtej hlave, bude teda uplatnený nielen v zákone o obecnom zriadení, ale aj v zákone o samospráve vyšších územných celkov – samosprávnych krajoch a v súlade s čl.4 ods.1 a 2 charty budú v zákone zakotvené aj jej základné práva a povinnosti.
Samospráva vyšších územných celkov má na území Slovenska dávne historické korene. Už od 13. a 14. storočia vykonávali miestnu verejnú správu samosprávne korporácie, ktorými boli stolice (neskôr župy) so stavovskou samosprávou šľachticov a volených zástupcov zemianstva, ako aj mestá s municipálnym právom so samosprávou meštianskou. Od vzniku stolíc sa takmer stále uplatňovala územná samospráva nielen na úrovni obcí a miest, ale aj na úrovni vyšších celkov. I v zahraničí, najmä vo vyspelých krajinách, sú veľmi zriedkavé jednoúrovňové systémy územnej samosprávy.
Pri modelovaní samosprávy návrh vychádza z porovnania usporiadania verejnej správy v okolitých krajinách, v štátoch Európskej únie i v ďalších štátoch Európy, ako aj z uplatňovania územnej samosprávy na úrovni obce, aby sa i na regionálnej úrovni vytvoril priestor na efektívnejšie rozhodovanie občanov a zabezpečovanie hospodársko-riadiacich úloh.
Ďalšia úroveň územnej samosprávy bude samostatným samosprávnym územným celkom Slovenskej republiky združujúcim osoby s trvalým pobytom v niektorej z obcí tvoriacich jej územie. Bude mať svoje sídlo a orgány, prostredníctvom ktorých bude uskutočňovať územnú samosprávu. Bude právnickou osobou s vlastným majetkom a s vlastnými príjmami. Majetok bude predmetom úpravy samostatného zákona, ktorý v súlade s uznesením vlády č. 230/2000 pripravuje ministerstvo financií. Možno predpokladať, že majetkom samosprávneho kraja budú predovšetkým nehnuteľnosti, prípadne tiež iný majetok, ktorý samosprávny kraj nadobudne zo zákona v súvislosti s prechodom zriaďovateľskej funkcie k niektorým doteraz štátnym inštitúciám, napríklad na úseku školstva, kultúry, dopravy, zdravotníctva, sociálnych vecí v rozsahu podľa príslušných zákonov. Samosprávny kraj ako právnická osoba môže nadobúdať majetok aj svojimi vlastnými právnymi úkonmi. Tento typ územnej samosprávy bude mať normotvornú právomoc, rozhodovaciu právomoc, ako aj kreačnú, sankčnú, exekučnú a kontrolnú právomoc; kompetencie sa decentralizujú z krajských úradov, z okresných úradov, ako aj z príslušných ústredných orgánov štátnej správy.
Kvantifikácia výdavkov na zriadenie a činnosť úradov samospráv vyšších územných celkov v obidvoch alternatívach, na rozdiel od materiálu „Prehľad výdavkov na reformu verejnej správy“ predloženým vláde Slovenskej republiky ministerkou financií a podpredsedom vlády pre ekonomiku a prerokovaným vládou Slovenskej republiky v októbri 2000, obsahuje len časť celkových výdavkov kvantifikovaných v rámci obidvoch alternatív reformy. Zahrňuje iba výdavky bezprostredne spojené so zriadením úradov samospráv vyšších územných celkov a nezohľadňuje celkové výdavky súvisiace s existenciou vyšších územných celkov, najmä vyvolané jednorázové výdavky v oblasti miestnej štátnej správy pri zabezpečení tzv. symetrického modelu verejnej správy. Tieto výdavky  podľa uvedeného materiálu predstavujú veľmi  rozdielny objem výdavkov – v I. alternatíve (12 vyšších územných celkov)  viac ako 2 mld. Sk, kým v II. alternatíve sú tieto výdavky vzhľadom na súčasnú existenciu 8 krajských úradov podstatne nižšie.
	Taktiež nie sú  v kvantifikácii zahrnuté výdavky na voľby, ktoré sú vyčíslené v návrhu zákona o voľbách do orgánov samospráv vyšších územných celkov v sume cca 208 mil. Sk.
	Do nárokov na rozpočtové zabezpečenie samosprávy vyšších územných celkov nie sú zahrnuté ani výdavky spojené s obstaraním samotných budov na umiestnenie úradov vyšších územných celkov. Umiestnenie  vyšších územných celkov sa predpokladá v budovách vo vlastníctve štátu alebo obcí, prípadne v budovách,  ktoré podľa návrhu zákona o majetku vyšších územných celkov prejdú do vlastníctva vyšších územných celkov.
	Vzhľadom na skutočnosť, že v súčasnosti nie sú doriešené princípy prechodu práv a povinností zamestnancov miestnej štátnej správy na samosprávy vyšších územných celkov, v nárokoch na štátny rozpočet nie je zohľadnený objem prostriedkov na odstupné uvoľneným zamestnancom presúvaných úsekov miestnej štátnej správy na samosprávy vyšších územných celkov.
	Takto vymedzená kvantifikácia výdavkov na zriadenie a činnosť úradov samospráv vyšších územných celkov je nasledovná: 

I. alternatíva – 12 vyšších územných celkov
Pri počte 12 vyšších územných celkov a priemernom počte 30 poslancov bude potrebné na zabezpečenie samosprávnych činností
•	24 predstaviteľov (predsedov a podpredsedov vyšších územných celkov),
•	528 prevádzkových, materiálno-technických a iných zamestnancov vyšších územných celkov.
	Okrem toho na výkon kompetencií, ktoré majú byť na vyšší územný celok presunuté zo štátnej správy, bude potrebných celkom 481 ďalších zamestnancov. Na personálne zabezpečenie činností vyšších územných celkov bude potrebné spolu 1033 osôb, čo predstavuje nárast počtu zamestnancov o 36 osôb v porovnaní s materiálom „Prehľad výdavkov na reformu verejnej správy“. Tento nárast je spôsobený dodatočným zapracovaním útvaru kontroly do znenia návrhu zákona na základe dopracovanej koncepcie kontroly vo verejnej správe. V súlade s koncepciou decentralizácie a modernizácie verejnej správy sa predpokladá riešiť personálne obsadenie úradov vyšších územných celkov plným presunom zamestnancov delimitovaných úsekov štátnej správy.
	Jednorázové výdavky na zriadenie 12 úradov samospráv vyšších územných celkov boli vyčíslené v celkovom objeme 185 040 tis. Sk. V rámci jednorázových bežných výdavkov v sume 1 440 tis. Sk v kategórii 630 – Tovary a ďalšie služby boli započítané výdavky spojené s vykonaním nevyhnutných opráv interiérov objektov v súvislosti s premiestňovaním úradov, ako aj ostatné výdavky spojené so zriadením a činnosťou samospráv vyšších územných celkov ( pečiatky, označenie budov ...). V rámci jednorázových kapitálových výdavkov v sumu 183 600 tis. Sk v kategórii 710 – Obstarávanie kapitálových aktív boli započítané výdavky súvisiace s prvotným vybavením kancelárskych priestorov, výdavky spojené so zakúpením osobných motorových vozidiel, výdavky spojené s vykonaním nevyhnutných rekonštrukčných prác, výdavky na vybudovanie informačného systému a komunikačných sietí a výdavky na zabezpečenie reprografickej a inej kancelárskej techniky.
	Opakované výdavky ( pravidelne ročne sa opakujúce ) pre samosprávu vyšších územných celkov sú vyčíslené len v rámci bežných výdavkov a sú spojené s prevádzkovou činnosťou, ako aj s činnosťou poslancov a volených zástupcov orgánov vyšších územných celkov v objeme 283 512 tis. Sk v nasledujúcom členení:
•	kategória 610 – Mzdy, platy, služobné príjmy a ostatné osobné vyrovnania v sume        174 925 tis. Sk,
•	kategória 620 – Poistné a príspevok zamestnávateľa do poisťovní a  Národného úradu práce v sume 56 170 tis. Sk,
•	kategória 630 – Tovary a ďalšie služby v sume 52 417 tis. Sk.
 	Pri kvantifikácii bežných výdavkov sa vychádzalo z priemerného platu zamestnancov samosprávy vyšších územných celkov vo výške 12 tis. Sk mesačne, na prevádzkovú činnosť z priemerných výdavkov kapitol krajských úradov cca 40 tis. Sk na 1 zamestnanca ročne.
Pri kvantifikácii výdavkov spojených s činnosťou poslancov a volených zástupcov orgánov vyšších územných celkov sa uvažovalo s výdavkami spojenými s náhradou ušlého zárobku poslancov, cestovnými náhradami poslancov, odmenami poslancov za výkon funkcií a s výdavkami spojenými s činnosťou poslancov. U volených zástupcov orgánov vyšších územných celkov ide o výdavky spojené s platom predsedu a podpredsedu, vrátane príplatku za riadenie a odmeny.
Celkové výdavky pre samosprávy vyšších územných celkov, ktoré zahŕňajú jednorázové výdavky na zriadenie a pravidelne sa ročne opakujúce výdavky na činnosť úradov vyšších územných celkov,  predstavujú sumu 468 552 tis. Sk.
	Personálne obsadenie úradov vyšších územných celkov bude potrebné riešiť hneď po nadobudnutí účinnosti zákona o samospráve vyšších územných celkov dňom vykonania volieb do orgánov samospráv vyšších územných celkov ešte v roku 2001, ktorého dopad na štátny rozpočet v roku 2001 predstavuje alikvotnú časť zo sumy 199 774 tis. Sk (pre 528 nových zamestnancov) v závislosti od termínu zriadenia samospráv vyšších územných celkov. 

II. alternatíva – 8 vyšších územných celkov
Pri počte 8 vyšších územných celkov a  priemernom počte 30 poslancov bude potrebné na zabezpečenie samosprávnych činností
•	16 predstaviteľov (predsedov a podpredsedov vyšších územných celkov),
•	316 prevádzkových, materiálno-technických a iných zamestnancov vyšších územných celkov.
	Okrem toho na výkon kompetencií, ktoré majú byť na vyšší územný celok presunuté zo štátnej správy, bude potrebných celkom 481 ďalších zamestnancov. Na personálne zabezpečenie činností vyšších územných celkov bude potrebné spolu 813 osôb, čo predstavuje úsporu počtu zamestnancov o 184 osôb v porovnaní s materiálom „Prehľad výdavkov na reformu verejnej správy“.
	Jednorázové výdavky na zriadenie 8 úradov samospráv vyšších územných celkov boli vyčíslené v celkovom objeme 99 360 tis. Sk. V rámci jednorázových bežných výdavkov v sume 960 tis. v kategórii 630 – Tovary a ďalšie služby boli započítané výdavky spojené s vykonaním nevyhnutných opráv interiérov objektov v súvislosti s premiestňovaním úradov, ako aj ostatné výdavky spojené so zriadením a činnosťou samospráv vyšších územných celkov ( pečiatky, označenie budov ...). V rámci jednorázových kapitálových výdavkov v sume 98 400 tis. Sk v kategórii 710 – Obstarávanie kapitálových aktív boli započítané výdavky súvisiace s prvotným vybavením kancelárskych priestorov, výdavky spojené so zakúpením osobných motorových vozidiel, výdavky spojené s vykonaním nevyhnutných rekonštrukčných prác, výdavky na vybudovanie informačného systému a komunikačných sietí a výdavky na zabezpečenie reprografickej a inej kancelárskej techniky.
	Opakované výdavky (pravidelne ročne sa opakujúce) pre samosprávu vyšších územných celkov sú vyčíslené len v rámci bežných výdavkov a sú spojené s prevádzkovou činnosťou, ako aj s činnosťou poslancov a volených zástupcov orgánov vyšších územných celkov v objeme 231 073 tis. Sk v nasledujúcom členení:
•	kategória 610 – Mzdy, platy, služobné príjmy a ostatné osobné vyrovnania v sume        143 245 tis. Sk,
•	kategória 620 – Poistné a príspevok zamestnávateľa do poisťovní a  Národného úradu práce v sume 44 211 tis. Sk,
•	kategória 630 – Tovary a ďalšie služby v sume 43 617 tis. Sk.
 	Pri kvantifikácii bežných výdavkov sa vychádzalo z priemerného platu zamestnancov samosprávy vyšších územných celkov vo výške 12 tis. Sk mesačne, na prevádzkovú činnosť z priemerných výdavkov kapitol krajských úradov cca 40 tis. Sk na 1 zamestnanca ročne.
Pri kvantifikácii výdavkov spojených s činnosťou poslancov a volených zástupcov orgánov vyšších územných celkov sa uvažovalo s výdavkami spojenými s náhradou ušlého zárobku poslancov, cestovnými náhradami poslancov, odmenami poslancov za výkon funkcií a s výdavkami spojenými s činnosťou poslancov. U volených zástupcov orgánov vyšších územných celkov ide o výdavky spojené s platom predsedu a podpredsedu, vrátane príplatku za riadenie a odmeny.
Celkové výdavky pre samosprávy vyšších územných celkov, ktoré zahŕňajú jednorázové výdavky na zriadenie a pravidelne sa ročne opakujúce výdavky na činnosť úradov vyšších územných celkov, predstavujú sumu 330 433 tis. Sk.
Personálne obsadenie úradov vyšších územných celkov bude potrebné riešiť hneď po nadobudnutí účinnosti zákona o samospráve vyšších územných celkov dňom vykonania volieb do orgánov samosprávy vyšších územných celkov ešte v roku 2001, ktorého dopad na štátny rozpočet v roku 2001 predstavuje alikvotnú časť zo sumy 119 562 tis. Sk (pre 316 nových zamestnancov) v závislosti od termínu zriadenia samospráv vyšších územných celkov.
Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a s inými zákonmi, ako aj s medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná.
So zákonom o samospráve vyšších územných celkov, ktorý bude novou právnou úpravou, bude potrebné zosúladiť zákon o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky, zákon o obecnom zriadení, zákon o hlavnom meste Slovenskej republiky Bratislave, zákon o meste Košice, zákon o organizácii miestnej štátnej správy, zákon o podpore regionálneho rozvoja, zákon o územnom plánovaní a stavebnom poriadku, ako aj ďalšie zákony.

Doložka  zlučiteľnosti
návrhu zákona o samospráve vyšších územných celkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o samosprávnych krajoch) s právom Európskej únie
___________________________________________________________________________
1.	Navrhovateľ zákona:   
Vláda Slovenskej republiky 

2.	Názov zákona:
	Zákon o samospráve vyšších územných celkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o samosprávnych krajoch)

3.	V práve Európskej únie je problematika návrhu zákona upravená v týchto dokumentoch:
1.	Európska dohoda o pridružení medzi Slovenskou republikou a Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi (čl. 6) podpísaná v Luxemburgu 4. októbra 1993.
2.	Zmluva o Európskej únii (čl. 6 ods. 2) podpísaná v Maastrichte 9. februára 1992.

4.	Návrh zákona svojou problematikou:
	nepatrí medzi prioritné oblasti aproximácie práva uvedené v čl. 70 Európskej dohody o pridružení a nepatrí ani medzi priority odporúčané v Bielej knihe Komisie Európskych spoločenstiev

5.	Charakteristika právnych noriem Európskej únie, ktorými je upravená problematika návrhu zákona:
1.	Čl. 6 Európskej dohody o pridružení medzi Slovenskou republikou a Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi zakotvuje rešpektovanie demokratických zásad a ľudských práv uvedených v Helsinskom Záverečnom akte a Parížskej charte pre novú Európu, ako aj zásad trhovej ekonomiky ako zdroja vnútornej a zahraničnej politiky zmluvných strán a podstatu pridruženia.
2.	Čl. 6 ods. 2 (Prvá hlava) Zmluvy o Európskej únii zakotvuje rešpektovanie základných ľudských práv zaručených v Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd a vyplývajúcich z ústavných tradícií členských štátov, ako základných princípov práva Spoločenstva.

6.	Vyjadrenie stupňa kompatibility návrhu zákona s právnou normou Európskej únie:
Ú - úplne kompatibilná
Osobitná časť

K čl. I :

K § 1
Vyšší územný celok  - samosprávny kraj ako ďalšia úroveň územnej samosprávy bude samostatným územným celkom Slovenskej republiky; súčasne však bude aj správnym celkom, keďže osobitnými zákonmi sa naň prenesie výkon niektorých činností štátnej správy. Vyšší územný celok bude právnickou osobou a ako taký bude môcť konať vo vlastnom mene, ako aj samostatne hospodáriť s vlastným majetkom a s vlastnými príjmami za podmienok ustanovených zákonom. V nadväznosti na ustanovenie čl. 67 ústavy bude vyšší územný celok vo veciach územnej samosprávy obdobne ako obec rozhodovať samostatne a povinnosti a obmedzenia mu bude možné ukladať len zákonom, ako to požadujú aj čl. 4 ods. 2 a 4 Európskej charty miestnej samosprávy, ktoré sa Slovenská republika zaviazala dodržiavať.
Návrh zákona obsahuje zriadenie samosprávnych krajov v dvoch alternatívach. Zároveň tieto samosprávne kraje pomenúva a ustanovuje ich sídla.
Ústava Slovenskej republiky túto úroveň samosprávy označuje opisom „vyšší územný celok“, čo však nebráni, aby zákon ustanovil konkrétny názov tohto celku. Vzhľadom na prijatú zásadu symetrie správnych celkov a územných celkov na tejto úrovni správy navrhuje sa pre vyšší územný celok názov „samosprávny kraj“ analogicky s názvom kraj pre správny celok.
Alternatíva I nadväzuje na Koncepciu decentralizácie a modernizácie verejnej správy vypracovanú a aktualizovanú splnomocnencom vlády pre reformu verejnej správy, ktorá predpokladá vytvorenie 12 samosprávnych celkov.
Alternatíva II predpokladá ustanovenie tejto úrovne samosprávy v územných celkoch zodpovedajúcim doterajšiemu počtu 8 správnych celkov – krajov. Táto alternatíva zohľadňuje argumenty a pripomienky významnej časti odbornej verejnosti, ako aj viacerých ústredných orgánov štátnej správy uplatnené v pripomienkovom konaní k návrhu zákona. V Koncepcii decentralizácie a modernizácie verejnej správy sa táto alternatíva tiež uvádza, avšak neodporúča sa. 
Územia samosprávnych krajov sa vymedzujú prostredníctvom území obcí, ktoré tvoria okresy, predovšetkým z toho dôvodu, že identifikovať mnohé obce s úplne rovnakým názvom bez uvedenia okresu, do ktorého patria, je mimoriadne komplikované. Taktiež pri každej územnej zmene obce, napríklad pri rozdelení obce, by bolo potrebné novelizovať zákon.
Vyšší územný celok bude mať svoje vlastné symboly a právo používať ich pri výkone samosprávy.

K § 2 
V súlade s výsledkami prerokovania legislatívneho zámeru zákona navrhuje sa ustanoviť dva samostatné občanmi priamo volené orgány samosprávneho kraja:  zastupiteľstvo samosprávneho kraja ako zastupiteľský zbor zložený z poslancov samosprávneho kraja, ktorý bude rozhodovať o základných otázkach samosprávneho kraja a predsedu samosprávneho kraja, ktorý bude zastupovať samosprávny kraj navonok. 

K § 3
V nadväznosti na úpravu postavenia obyvateľa obce sa vymedzuje inštitút obyvateľa samosprávneho kraja. Obyvatelia samosprávneho kraja budú mať v plnom rozsahu oprávnenie zúčastňovať sa na výkone samosprávy, pričom najdôležitejšie z týchto oprávnení uvádza zákon; ide najmä o aktívne a pasívne volebné právo do orgánov samosprávy, ako aj právo hlasovať o dôležitých veciach týkajúcich sa samosprávy samosprávneho kraja. Obyvateľmi samosprávneho kraja sú aj cudzinci, ktorí majú trvalý pobyt na území Slovenskej republiky. 
Okrem obyvateľov samosprávneho kraja môžu jeho samosprávnu činnosť ovplyvňovať aj ďalšie osoby, ktoré majú k vyššiemu územnému celku  určitý zákonom predpokladaný vzťah, a to vlastníctvo nehnuteľnosti, prechodný pobyt alebo pôjde o cudzincov s povoleným dlhodobým pobytom. Tieto osoby sa však nemôžu v plnom rozsahu zúčastňovať na samospráve samosprávneho kraja, pretože sa im neumožňuje voliť a byť volení vo voľbách do orgánov tohto typu samosprávy, ani hlasovať v referende. Táto kategória osôb sa bude teda na výkone samosprávy len podieľať.

K § 4
V tomto paragrafe sa vymedzuje pôsobnosť, ktorá tvorí podstatu územnej samosprávy na tejto úrovni.  Ide najmä o
•	zabezpečovanie  tvorby a plnenie programu sociálneho a ekonomického rozvoja územia samosprávneho kraja, 
•	obstarávanie, prerokúvanie a schvaľovanie regionálnych rozvojových plánov a programov,
•	koordináciu rozvoja cestovného ruchu na úrovni samosprávneho kraja,
•	programy cezhraničnej spolupráce,
•	účelné využívanie miestnych ľudských, prírodných a iných zdrojov,
•	podieľanie sa na ochrane životného prostredia,
•	podieľanie sa na riešení problémov, ktoré sa týkajú viacerých obcí.
	
K § 5
V súlade s Európskym rámcovým dohovorom o cezhraničnej spolupráci medzi územnými celkami alebo orgánmi vrátane jeho doplnkových protokolov, ktoré pre Slovenskú republiku nadobudli platnosť 2. mája 2000 a 1. februára 2001, sa upravuje problematika medzinárodnej spolupráce vyšších územných celkov. Môže ísť o cezhraničnú spoluprácu, ktorou sa rozumejú všetky aktivity zamerané na posilnenie a podporu vzájomných vzťahov obyvateľov žijúcich na územiach susediacich štátov, ako aj o interteritoriálnu spoluprácu územných celkov či orgánov, ktoré spolu nesusedia.
Samosprávny kraj ako samostatná právnická osoba bude môcť vo vlastnom mene vstupovať do vzťahov medzinárodnej spolupráce, a to od jej jednoduchých foriem až po zložitejšie formy, napríklad členstvo samosprávneho kraja v medzinárodnom združení.
Spolupráca na základe uzatvorených dohôd bude zrejme najčastejšia, pričom pôjde najmä o spoluprácu v oblasti kultúry, rekreácie a športu, cestovného ruchu, ochrany životného prostredia, dopravy, poľnohospodárstva, zamestnanosti, ako aj poskytovania vzájomnej pomoci v prípade mimoriadnej udalosti. 
V minimálne žiaducom rozsahu sa ustanovuje dozor štátu, ktorý možno vykonávať len ex post. Konečný verdikt o zákonnosti dohody alebo jej súladu so zahraničnopolitickými záujmami Slovenskej republiky patrí nezávislému orgánu, teda súdu. Aktívne legitimovaný na podanie návrhu súdu je krajský úrad.
Vedenie evidencie uzatvorených dohôd bude slúžiť ako informačný systém pre potreby štátnych orgánov.

	K § 6
Alternatíva I
	Návrh zákona počíta s tým, že pôsobnosť samosprávneho kraja bude ustanovená nielen v tomto zákone, ale aj v osobitných zákonoch, ktoré pripravia jednotlivé ústredné orgány štátnej správy. Príloha zákona má orientačný charakter a bola prevzatá z aktuálneho neautentizovaného materiálu poskytnutého ministerstvu vnútra splnomocnenom vlády pre reformu verejnej správy. Kompetencie na samosprávny kraj prejdú, ak tak ustanoví osobitný zákon. 

Alternatíva II
	Ustanovenie § 6 nie je potrebné, pretože nemá normatívny obsah, keďže príslušné kompetencie sa zveria samosprávnemu kraju až osobitnými zákonmi.

K § 7
Samosprávny kraj ako neštátny subjekt môže plniť aj niektoré úlohy štátnej správy. Podmienkou je, že tieto úlohy možno zveriť do pôsobnosti samosprávneho kraja len formou zákona; zároveň je potrebné poskytnúť mu zo štátneho rozpočtu finančné prostriedky na riadne plnenie úloh v prenesenej pôsobnosti.

K § 8
Vzťah samosprávneho kraja k štátnym orgánom a iným právnickým osobám sa zakladá na princípe vzájomnej súčinnosti a výhodnosti. V jednotlivých odsekoch sú uvedené konkrétne oblasti tejto spolupráce. Vzťah medzi samosprávnym krajom a jednotlivými obcami nie je vzťahom nadradenosti a podriadenosti.
Súčasťou vzťahov medzi samosprávnym krajom a štátnymi orgánmi je aj úprava dozoru štátu nad činnosťou samosprávneho kraja. Ide o vonkajší dozor (kontrolu), ktorý je nevyhnutné vykonávať podľa osobitných zákonov, napríklad dozor prokuratúry nad dodržiavaním zákonov a ostatných všeobecne záväzných právnych predpisov v postupe a rozhodnutiach orgánov samosprávneho kraja podľa zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 314/1996 Z.z. o prokuratúre v znení neskorších predpisov.

	K § 9
Predložený návrh zákona zakotvuje ako jednu z hlavných pôsobností samosprávnych krajov aj  vydávanie všeobecne záväzných nariadení. Obdobne, ako to upravuje zákon o obecnom zriadení, aj samosprávny kraj bude môcť vydávať všeobecne záväzné nariadenia vo veciach územnej samosprávy. V tých veciach, v ktorých bude samosprávny kraj plniť úlohy štátnej správy, bude môcť vydať všeobecne záväzné nariadenie len vtedy, ak zákon výslovne splnomocní samosprávny kraj na vydanie takéhoto nariadenia. Ak bude samosprávny kraj vydávať nariadenie v súvislosti s realizáciou územnej samosprávy, takéto nariadenie musí byť v súlade s ústavou a zákonmi. Ak však bude samosprávny kraj vydávať nariadenie v oblasti preneseného výkonu štátnej správy, tieto musia byť nielen v súlade s ústavou a zákonmi, ale aj s inými všeobecne záväznými právnymi predpismi. V záujme toho, aby sa obyvatelia samosprávneho kraja mohli zoznámiť s nariadeniami vydávanými samosprávnym krajom, zákon ustanovuje povinnosť zasielať jeden výtlačok nariadenia každej obci, a to bezodplatne. Zároveň obec má zabezpečiť, aby nariadenie samosprávneho kraja bolo prístupné každému, kto o to prejaví záujem.

K § 10
Postavenie rozpočtu samosprávneho kraja, jeho tvorbu, obsah, pravidlá rozpočtového hospodárenia, vzťahy k štátnemu rozpočtu a používanie mimorozpočtových zdrojov ustanoví zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 303/1995 Z.z. o rozpočtových pravidlách. V tomto návrhu zákona sa však ustanovuje základné pravidlo finančného hospodárenia samosprávneho kraja na základe jednoročného rozpočtu a zásada zhody obdobia, na ktoré sa bude rozpočet zostavovať s kalendárnym rokom. Samosprávny kraj je povinný návrh rozpočtu zverejniť na zákonom ustanovený čas. Ustanovujú sa tiež príjmy a výdavky samosprávneho kraja. Ročná účtovná závierka musí byť overená audítorom. 

K § 11 
Majetok samosprávneho kraja a nakladanie s ním sa ustanoví osobitným zákonom (zákon o majetku samosprávnych krajov). Preto sa v tomto návrhu zákona ustanovuje len základné pravidlo o poslaní majetku samosprávneho kraja, podľa ktorého má tento majetok slúžiť na plnenie úloh samosprávneho kraja.

K § 12 
Zastupiteľstvo samosprávneho kraja je orgán samosprávneho kraja zložený z poslancov zvolených v priamych voľbách. 
Vychádzajúc z postavenia, ktoré zastupiteľstvo má, patrí iba jemu rozhodovať o základných otázkach samosprávneho kraja. Medzi tieto základné otázky patrí najmä uznášať sa na všeobecne záväzných nariadeniach, schvaľovať rozpočet samosprávneho kraja a jeho zmeny určovať zásady hospodárenia a nakladania s majetkom samosprávneho kraja, voliť podpredsedu samosprávneho kraja, komisie a iné orgány samosprávneho kraja, ako aj voliť hlavného kontrolóra.
Navrhuje sa, aby sa zastupiteľstvo schádzalo podľa potreby, najmenej však raz za dva mesiace. Zasadnutie zastupiteľstva zvoláva a vedie predseda. Zastupiteľstvo rokuje vždy v zbore. Návrh zákona počíta i s možnosťou zasadnutia zastupiteľstva v prípade, že ho nezvolá predseda. Aj v takomto prípade platia ustanovenia zákona týkajúce sa rokovania a uznášania sa zastupiteľstva samosprávneho kraja.
Podrobnosti o rokovaní zastupiteľstva bude upravovať rokovací poriadok zastupiteľstva.

	K § 13
Zastupiteľstvo samosprávneho kraja tvoria poslanci, ktorých zvolili voliči v priamych voľbách. Návrh zákona upravuje oprávnenia poslancov, medzi ktoré patrí najmä právo predkladať zastupiteľstvu a jeho orgánom návrhy. Vychádza sa z toho, že poslanci budú na základe svojich poznatkov z volebných obvodov prichádzať s podnetmi na riešenie problémov, s ktorými sa stretávajú obyvatelia. Navrhuje sa zakotviť právo poslanca interpelovať predsedu vo veciach týkajúcich sa výkonu jeho činnosti. V záujme prehĺbenia styku s obyvateľmi sa navrhuje, aby sa poslanci zúčastňovali na kontrolách, previerkach, vybavovaní sťažností a oznámení, ktorými sa obyvatelia obracajú na zastupiteľstvo a jeho orgány. Návrh zákona ustanovuje aj základné povinnosti poslancov. 
Podmienkou na výkon funkcie je, že poslanec zloží zákonom podpísaný sľub. Počíta sa s tým, že poslanci budú vykonávať svoju poslaneckú funkciu bez prerušenia pracovného pomeru alebo obdobného pracovného vzťahu. Poslancovi, ktorý bude na výkon funkcie dlhodobo uvoľnený zo zamestnania, bude patriť namiesto mzdy alebo inej odmeny v zamestnaní primeraná odmena od samosprávneho kraja.

K § 14
Návrh zákona taxatívne upravuje nezlučiteľnosť funkcie poslanca s inými funkciami. Taktiež taxatívne upravuje zánik mandátu poslanca.

K § 15
Riešia sa otázky súvisiace s ustanovujúcim zasadnutím novozvoleného zastupiteľstva samosprávneho kraja.

K § 16
Jedným z významných prvkov uplatňovania priamej demokracie je inštitút referenda. Zákon ustanovuje podmienky platnosti tohto typu referenda obdobne ako pri miestnom referende v obciach. 

K § 17
Predseda samosprávneho kraja je jedným z dvoch orgánov samosprávneho kraja. Postavenie predsedu a jeho vzťah k zastupiteľstvu samosprávneho kraja je založený v podstate na tých istých princípoch, ako je tomu podľa zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení, t.j. vzťah medzi obecným zastupiteľstvom a starostom obce. Postavenie predsedu je odvodené od skutočnosti, že je priamo volený voličmi samosprávneho kraja. Predseda je hlavným výkonným orgánom samosprávneho kraja. Zastupuje samosprávny kraj navonok. Navrhuje sa, aby predseda bol štatutárnym orgánom v majetkovoprávnych vzťahoch, v pracovnoprávnych vzťahoch voči zamestnancom samosprávneho kraja ako aj v administratívnoprávnych vzťahoch. 
Obdobne, ako tomu je u starostov obcí, navrhuje sa, aby predseda mohol pozastaviť výkon uznesenia zastupiteľstva, ak sa domnieva, že je v rozpore so zákonom, alebo že je pre samosprávny kraj nevýhodné.  Svoje rozhodnutie prejaví tým spôsobom, že toto uznesenie nepodpíše. Takto pozastavené uznesenie môže zastupiteľstvo nadpolovičnou väčšinou všetkých poslancov potvrdiť. Výkon takto potvrdeného uznesenia zastupiteľstva nemôže predseda pozastaviť.
Vzhľadom na rozsah úloh, ktoré bude predseda plniť, je potrebné, aby zákon upravil aj otázku jeho zastupovania. Navrhuje sa, aby predsedu zastupoval podpredseda, ktorým môže byť iba poslanec zastupiteľstva, ktorého do tejto funkcie zvolí zastupiteľstvo na návrh predsedu. Rozsah úloh, ktoré bude plniť podpredseda vymedzí zastupiteľstvo. 
V záujme toho, aby nedochádzalo k stretu záujmov, navrhuje sa nezlučiteľnosť funkcie predsedu s funkciou poslanca zastupiteľstva, člena orgánu právnickej osoby zriadenej samosprávnym krajom, hlavného kontrolóra, iného zamestnanca samosprávneho kraja, ako aj s funkciou starostu obce alebo primátora mesta v samosprávnom kraji, alebo ak tak ustanovuje osobitný zákon.
Funkcia predsedu je verejnou funkciou, ktorá sa nevykonáva v pracovnom pomere. Doterajší pracovný pomer predsedu zostáva zo zákona zachovaný. Týmto riešením sa zabezpečuje pracovnoprávna ochrana osôb, ktoré budú túto funkciu vykonávať.

K § 18
Návrh zákona taxatívne vymenúva dôvody, za ktorých dôjde k strate mandátu predsedu samosprávneho kraja.

K § 19
Návrh zákona počíta s tým, že predseda ako hlavný výkonný orgán samosprávneho kraja bude môcť ukladať právnickým osobám a fyzickým osobám oprávneným na podnikanie pokutu až do 500 000 Sk. Pokuta bude príjmom samosprávneho kraja.

K § 20
Obdobne, ako je tomu na úrovní obcí, navrhuje sa, aby zastupiteľstvo malo svoj samostatný kontrolný orgán, ktorým bude hlavný kontrolór. Hlavný kontrolór, ktorého do funkcie volí zastupiteľstvo, bude vykonávať kontrolu plnenia úloh samosprávneho kraja. Z uvedeného vyplýva, že jeho činnosť nemôže byť zúžená iba na kontrolu v oblasti finančnej, ale že bude plniť úlohy na všetkých úsekoch činnosti samosprávneho kraja, ktoré bude od hlavného kontrolóra vyžadovať zastupiteľstvo.
Vzhľadom na rozsah právomoci a zodpovednosti, ktorú má hlavný kontrolór, bude nutné, aby svoju funkciu vykonával aj prostredníctvom útvaru kontroly. Hlavný kontrolór bude tento útvar riadiť a zodpovedať za jeho činnosť. Hlavný kontrolór bude správy o svojej činnosti predkladať priamo zastupiteľstvu a to aj vtedy, ak zastupiteľstvo si zriadi komisiu kontroly, alebo ak kontrolnú funkciu budú vykonávať aj jednotlivé komisie zastupiteľstva.
Návrh zákona striktne vymedzuje nezlučiteľnosť funkcie hlavného kontrolóra s inou funkciou. Taktiež sa presne ustanovujú podmienky, za ktorých sa skončí výkon jeho funkcie, ako aj dôvody, za ktorých zastupiteľstvo hlavného kontrolóra odvolá.

K § 21
Obdobne, ako je to u obecných zastupiteľstiev, i na úrovni samosprávneho kraja sa počíta s tým, že zastupiteľstvo si môže zriaďovať komisie ako svoje stále alebo dočasné poradné, iniciatívne a kontrolné orgány. Bude vecou každého zastupiteľstva, aké orgány si zriadi. To bude závisieť od problematiky, akú bude potrebné v rámci samosprávneho kraja riešiť. Zákon však ukladá zastupiteľstvu povinnosť zriadiť mandátovú komisiu a finančnú komisiu vzhľadom na ich význam. Navrhuje sa, aby sa komisie skladali z poslancov zastupiteľstva a ďalších osôb zvolených zastupiteľstvom. Zároveň sa počíta s tým, že komisie si na posúdenie rôznych odborných otázok budú prizývať odborníkov z praxe. 

K § 22
Šírka a rozmanitosť úloh, ktoré bude plniť samosprávny kraj,  si vyžaduje, aby sa na plnení úloh podieľal aj aparát, ktorý bude na úrade samosprávneho kraja. Úrad bude zabezpečovať administratívne a organizačné veci zastupiteľstva, predsedu a ďalších orgánov, ktoré zastupiteľstvo zriadi. Pracovníci aparátu budú zamestnancami samosprávneho kraja. Prácu úradu bude organizovať riaditeľ úradu, ktorý za svoju činnosť bude zodpovedať predsedovi.

K § 23
Predsedom samosprávnych krajov zákon zveruje aj rozhodovanie o právach a povinnostiach právnych subjektov vo veciach samosprávy i prípadného preneseného výkonu štátnej správy. Na takéto konanie je vhodné recipovať  procesné pravidlá ustanovené v zákone č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) s určitými modifikáciami, ktoré sú nevyhnutné vzhľadom na špecifickosť konania vedeného na tejto úrovni územnej samosprávy.

K § 24
Upravuje sa spôsob zvolania a uskutočnenia zasadnutia zastupiteľského zboru samosprávneho kraja zvoleného v roku 2001.

K čl. II:
	Týmto článkom sa novelizuje zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 221/1996 Z. z. o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky v súvislosti s § 1 (alternatíva I), v ktorom sa navrhuje zriadiť 12 samosprávnych krajov. 
	V prípade prijatia alternatívy II v § 1 nie je potrebné v tomto smere meniť citovaný zákon.

K čl. III:
Novela Občianskeho súdneho poriadku umožní prokurátorovi obrátiť sa na súd aj v prípade, ak zastupiteľstvo samosprávneho kraja nevyhovie jeho protestu proti nezákonnému uzneseniu zastupiteľstva samosprávneho kraja.
Ďalej sa ustanovuje osobitný druh konania s ohľadom na navrhovanú právnu úpravu problematiky medzinárodnej spolupráce samosprávneho kraja, v rámci ktorej bude krajský úrad aktívne legitimovaný domáhať sa nápravy na súde, ak dohoda samosprávneho kraja so zahraničným subjektom alebo jeho členstvo v medzinárodnom združení odporuje zákonu.

K čl. IV:
Novelou zákona č. 143/1992 Zb. o plate a odmene za pracovnú pohotovosť v rozpočtových a v niektorých ďalších organizáciách a orgánoch sa rozšíri osobná pôsobnosť citovaného zákona aj na zamestnancov samosprávnych krajov.

K čl. V:
Navrhuje sa, aby zákon nadobudol účinnosť dňom vykonania volieb do orgánov samosprávnych krajov v roku 2001.