ANALÝZA dohody

KAPITOLA I.  - Definície 

K článku 1
   
Článok rieši definíciu výrazov zasahujúci štát, plavidlo, preferenčnú právomoc a relevantný trestný čin. Z definície vyplýva, že za plavidlo sa považujú aj rekreačné plavidlá (jachty, motorové člny a pod.)  plávajúce pod štátnou vlajkou vlajkového štátu, z čoho možno usudzovať, že dohoda zahŕňa kompetencie vlajkového štátu aj tohto typu plavidiel.    

KAPITOLA II. – Medzinárodná spolupráca

Časť 1 – Všeobecné ustanovenia

K článku 2 

Uvedený článok zaväzuje zmluvné strany v najvyššej možnej miere spolupracovať pri potláčaní nezákonného obchodovania s omamnými a psychotropnými látkami po mori v súlade s medzinárodným právom. Pri každom opatrení sa musí prihliadať na nutnosť nezasahovania a nenarušovania práv a výkonu jurisdikcie pobrežných štátov v súlade s medzinárodným morským právom.  Žiadny z článkov tejto dohody nenarušuje imunitu vojnových lodí a iných vládnych plavidiel využívaných na nekomerčné ciele. 

K článku 3

Slovenská republika nie je pobrežným štátom, avšak pod jej vlajkou sa plavia plavidlá, ktoré sú účastníkmi medzinárodnej námornej plavby. Zákon o námornej plavbe platný od 1.1.2001 rieši problematiku omamných a psychotropných látok, zákaz obchodovania s nimi ako aj zákaz ich užívania na námorných lodiach. Postih za trestný čin spáchaný na palube lode plávajúcej pod registračnými znakmi alebo vlajkou Slovenskej republiky je v slovenských právnych úpravách už riešený. Trestné činy súvisiace s nezákonným obchodom po mori upravuje § 17 ods. 3 Trestného zákona, ktorý ustanovuje, že trestnosť činu sa posudzuje podľa slovenského zákona, ktorý bol spáchaný na palube slovenskej lode mimo územia Slovenskej republiky. Postup orgánov činných v trestnom konaní je upravený zákonom č. 141/1961 Zb. v znení neskorších predpisov.
Slovenská republika nebude uplatňovať jurisdikciu voči plavidlám plaviacim sa pod cudzou vlajkou. Voči plavidlám plaviacim sa pod vlajkou Slovenskej republiky môže byť však uplatňovaná jurisdikcia pobrežného štátu, resp. tzv. „preferenčná právomoc“ v zmysle článku 3 ods. 4 Dohody.  Zmluvné strany musia odôvodniť svoju jurisdikciu k relevantnému trestnému činu v zmysle čl. 3 ods. 1, ak relevantný trestný čin je spáchaný na palube plavidla plaviaceho sa pod jej vlajkou. Slovenská republika môže taktiež pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny vyhlásiť, že nebude uplatňovať odseky 2 a 3 článku 3 Dohody týkajúce sa jurisdikcie u plavidiel plaviacich sa pod vlajkou alebo s registračnými znakmi inej zmluvnej strany, resp. u plavidiel bez štátnej príslušnosti.  
K článku 4

Na základe článku 4 ods. 1 môže Slovenská republika požiadať ostatné zmluvné strany o pomoc v prípade podozrenia, že plavidlo plaviace sa pod jej štátnou vlajkou sa zúčastňuje alebo používa na spáchanie trestného činu s výhradou akýchkoľvek pripomienok a výhrad – ods. 2 a 3. Pre Slovenskú republiku z toho vyplýva možnosť kedykoľvek  za akýchkoľvek stanovených podmienok požiadať o pomoc inú zmluvnú stranu, ak sa to javí výhodné a reálne.

K článku 5

Podľa ods. 1 ktorákoľvek zmluvná strana môže v prípade plavidiel bez štátnej príslušnosti alebo plavidiel, ktoré sú v zmysle medzinárodného práva bez štátnej príslušnosti, pri podozrení z účasti na trestnej činnosti požiadať ktorúkoľvek zmluvnú stranu o pomoc pri zabránení použitia takéhoto plavidla na trestnú činnosť. Keďže tento článok sa týka plavidiel bez štátnej príslušnosti nachádzajúcej sa v pobrežných vodách zmluvnej strany, pre Slovenskú republiku nemá podstatnejší praktický význam.

Časť 2 – Povoľovací postup

K článku 6    

Tento článok ustanovuje, že zasahujúci štát smie vykonávať opatrenia voči plavidlu pod vlajkou inej zmluvnej strany len na základe povolenia vlajkového štátu, nie je teda možné zasahovať len ne základe Dohody samotnej. Výkon niektorých, resp. všetkých opatrení špecifikovaných v tejto Dohode, ako aj zastavenie plavidla a vstup na jeho palubu, je možný mimo pobrežných vôd ktorejkoľvek zmluvnej strany.  

K článku 7

Článok ustanovuje okamžité potvrdenie príjmu dožiadania inej zmluvnej strany a rozhodnutie o dožiadaní oznámiť podľa možností najneskôr do 4 hodín od prijatia dožiadania.
Po prijatí Dohody sa odporúča vo vzťahu k článkom 6 a 7 určiť orgán, ktorého úlohou bude vybavovať dožiadania v zmysle článkov 6 a 7 Dohody v ktorúkoľvek dennú či nočnú hodinu, čím sa naplnia aj požiadavky článku 17 ods. 1 a 3.  
Navrhovaný orgán zodpovedný za vybavovanie dožiadaní je Národná ústredňa Interpol. Keďže Slovenská republika nedisponuje väčším množstvom plavidiel plaviacich sa s jej štátnou vlajkou, jej registračnými znakmi a nie je pobrežným štátom, vytváranie osobitného orgánu by nebolo efektívne. 

K článku 8

Každý štát môže podľa článku 8 ods. 2 pri ukladaní ratifikačnej listiny vyhlásiť, že keď koná ako zasahujúci štát, zasahuje pod podmienkou, že osoby s jeho štátnou príslušnosťou budú mať možnosť byť vydané na výkon vymeraného trestu zasahujúcemu štátu. Vyhlásenie sa odporúča vykonať pre prípady uplatňovania preferenčnej právomoci. Keďže Slovenská republika má obmedzené možnosti pôsobiť ako zasahujúci štát, nie je nutné vydať príslušné vyhlásenie.  

Časť 3 – Pravidlá, ktorými sa riadi vykonanie opatrení

K článku 9

Článok 9 ods. 1 sa zaoberá výkonom opatrení zasahujúceho štátu po obdržaní povolenia od vlajkového štátu s ohľadom na prípadné pripomienky a obmedzenia.  Zasahujúci štát môže zastaviť plavidlo a prevziať účinnú kontrolu nad plavidlom, resp. osobami nachádzajúcimi sa na palube. Po prevzatí účinnej kontroly nad plavidlom môže zasahujúci štát prehľadať plavidlo a všetky osoby nachádzajúce sa na palube, otestovať a odobrať vzorky všetkého na palube, nariadiť vydanie dokumentov, kníh a záznamov týkajúcich sa plavidla, osôb a vecí nachádzajúcich sa na ňom a zabaviť, zabezpečiť a ochraňovať všetky dôkazy.  

K článku 10

Ak zasahujúci štát má dôkazy získané na základe opatrení článku 9, že bol spáchaný relevantný trestný čin, zasahujúci štát má právo zadržať plavidlo, vziať do väzby osoby alebo oboje. Zasahujúci štát podľa článku 10 ods. 2 je povinný neodkladne upovedomiť vlajkový štát o krokoch prijatých podľa článku 10 ods. 1.

K článku 11 

Podľa článku 11 ods. 1 opatrenia vykonávané v súlade s článkami 9 a 10 sa riadia jurisdikciou zasahujúceho štátu. Úradná osoba zasahujúceho štátu nesmie byť podľa článku 11 ods.2 vo vlajkovom štáte trestne stíhaná za žiadny čin, ktorý vykonala pri plnení svojich úloh. Opatrenia môžu vykonávať len riadne označené vojnové lode alebo lietadlá zasahujúceho štátu. Obmedzenia pre veliteľa plavidla pri nadväzovaní spojenia môžu sťažiť komunikáciu s orgánmi vlajkového štátu.

K článku 12

Článok 12 sa zaoberá bezpečnosťou pri vykonávaním Dohody tak, aby bola primerane zohľadnená bezpečnosť života na mori, zabezpečenie nákladu a plavidla a minimálne ujmy na hospodárskych a právnych záujmoch. Podľa ods. 2 horeuvedeného článku o použití strelných zbraní proti plavidlu alebo na plavidle musí byť oznámené vlajkovému štátu čo najskôr. Taktiež úmrtie alebo zranenie osoby musí byť podľa ods. 3 oznámené čo najskôr vlajkovému štátu.

Časť 4 – Pravidlá, ktorými sa riadi výkon jurisdikcie

K článku 13 

V súlade s článkom 13 ods. 1 zasahujúci štát po vykonaní opatrení uvedených v článku 9 odošle súhrn dôkazov o trestných činoch vlajkovému štátu. Vlajkový štát prijatie súhrnu dôkazov potvrdí a podľa článku 14 môže uplatniť právo preferenčnej právomoci. Zasahujúci štát má právo podľa ods. 3 vykonať iné opatrenia ako sú opatrenia na účel vyšetrovania a stíhania relevantných trestných činov len ak vlajkový štát dá vyslovený súhlas alebo tieto opatrenia majú za cieľ vyšetrovanie trestného činu spáchaného po tom, ako bola osoba dopravená na územie zasahujúceho štátu.

K článku 14    

Podľa ods. 2 tohto článku má vlajkový štát právo preferenčnej právomoci, výkon ktorého oznámi najneskôr do 14 dní od obdržania súhrnu dôkazov,  zasahujúcemu štátu. Ak vlajkový štát oznámi zasahujúcemu štátu, že uplatní preferenčnú právomoc, zasahujúci štát pozastaví výkon svojej jurisdikcie. Výnimkou je odovzdanie osôb, plavidiel, nákladu a dôkazov v súlade s týmto dohovorom. 
Z horeuvedeného článku vyplýva, že je potrebné, aby bol určený centrálny orgán, ktorý bude zodpovedný za oznámenie výkonu prednostnej právomoci.  Odsek 3 tohto článku ustanovuje, že pri ukladaní ratifikačnej listiny je potrebné oznámiť mená a adresy orgánov zodpovedných za oznamovanie uplatnenia preferenčnej právomoci. 

K článku 15

V súlade s ods. 1, ak vlajkový štát oznámil zasahujúcemu štátu zámer uplatniť prednostnú právomoc a vlajkový štát to požaduje, zadržané osoby, zabavené plavidlo, náklad a dôkazy budú odovzdané v súlade s ustanoveniami tejto Dohody vlajkovému štátu. Podľa ods. 5, ak vlajkový štát žiada okamžité prepustenie zadržaných osôb alebo plavidla namiesto ich vydania, zasahujúci štát ich ihneď prepustí.

K článku 16 

Ak vlajkový štát v súlade s článkom 14 sa rozhodne pre uplatnenie preferenčnej právomoci a osobe hrozí trest smrti, môže zasahujúci štát, ak sa podľa jeho vnútroštátneho práva trest smrti nevykonáva alebo nie je ustanovený, odmietnuť vydanie ktorejkoľvek osoby, pokiaľ vlajkový štát nedá dostatočné záruky, že trest smrti sa nevykoná.
Vlajkový štát musí poskytnúť dostatočné záruky, že nebude uplatňovať vykonanie trestu smrti pri uplatnení preferenčnej právomoci, nakoľko v opačnom prípade môže byť vydanie osoby odmietnuté.

 

Časť 5 – Procedurálne  a iné všeobecné pravidlá

K článku 17

Podľa ods. 1 tohto článku každá zmluvná strana určí orgán zodpovedný za vybavovanie dožiadaní podľa článov 6 a 7.  Po dohode s Ministerstvom spravodlivosti SR by ho malo určiť Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácii SR. Podľa ods. 2 zmluvné strany určia centrálny orgán zodpovedný za oznámenie uplatňovania preferenčnej právomoci podľa článku 14. Keďže do vecnej pôsobnosti ministerstva spravodlivosti nepatrí určenie orgánu zodpovedného za oznamovanie uplatňovania preferenčnej právomoci, za ústredný orgán zodpovedný za oznamovanie výkonu preferenčnej právomoci bola navrhnutá Generálna prokuratúra SR.  

K článku 18

Podľa ustanovení článku 18 orgány určené článkom 17 medzi sebou priamo komunikujú. V prípade, že priama komunikácia medzi určenými orgánmi je nefunkčná, môžu sa zmluvné strany dohodnúť na použití komunikačných kanálov ICPO – Interpolu.  Toto ustanovenie nezasahuje do pôsobnosti Ministerstva vnútra SR a nie je potrebné meniť všeobecne záväzné a interné právne predpisy, ani organizačnú štruktúru ministerstva vnútra. 

K článku 19 

Článok 19 rieši formu dožiadania a používanie jazyka. Pri ukladaní ratifikačnej listiny podľa ods.3 môže každá zmluvná strana vyhlásiť, že si vyhradzuje právo požadovať dožiadania, iné oznámenia a podklady vo vlastnom jazyku alebo v niektorom z oficiálnych jazykov Rady Európy. Odporúča sa požadovať komunikáciu v anglickom jazyku. Pokiaľ žiadosti, oznámenia a pripojené doklady nebudú v slovenskom jazyku alebo v niektorom z oficiálnych jazykov Rady Európy, je potrebné požadovať zasielanie s pripojeným prekladom do jedného z týchto jazykov.
Obsah dožiadania je štandardný a umožňuje identifikovať plavidlo a jeho príslušnosť k vlajkovému štátu.

K článku 20 

Dokumenty odosielané a prijímané pri vykonávaní tejto Dohody sú vyňaté z akýchkoľvek legalizačných a overovacích formalít.

K článku 21

Dožiadanie musí obsahovať:
-	názov orgánu vyhotovujúceho dožiadanie a orgánu vykonávajúceho vyšetrovanie alebo súdne konanie
-	podrobnosti o dotknutom plavidle (názov, popis, registračné znaky)
-	podrobnosti a dôvody o podozrievaných trestných činoch   
-	navrhnutý zákrok
K článku 22

Zmluvné strany príjmu opatrenia potrebné pre informáciu vlastníkov a kapitánov plavidiel, že zmluvným štátom tejto Dohody môže byť udelené povolenie vstúpiť na palubu plavidla mimo teritoriálnych vôd ktorejkoľvek zmluvnej strany. Obzvlášť dôležitá je informácia o povinnosti podriadiť sa príkazom zásahovej skupiny zasahujúceho štátu.

K článku 23

Vlajkový štát môže podmieniť povolenie podľa článku 6 tým, že získané informácie nebudú bez jeho súhlasu použité alebo odovzdané orgánmi zasahujúceho štátu na účely iného vyšetrovania alebo súdneho konania  mimo relevantných trestných činov.

K článku 24

Dotknuté zmluvné strany sú v súlade s týmto článkom povinné zachovávať dôvernosť všetkých dôkazov a informácií s výnimkou ich poskytnutia v istom rozsahu v prípade akéhokoľvek vyšetrovania alebo súdneho konania.

Časť 6 – Náklady a náhrada škôd 

K článku 25 

V súvislosti s článkami 9 a 10 tejto Dohody idú náklady na ťarchu zasahujúceho štátu, ak sa zmluvné strany nedohodnú inak. V prípade článkov 4 a 5 náklady na vykonanie opatrenia idú na ťarchu strany poskytujúcej pomoc. Ak vlajkový štát uplatní preferenčnú právomoc, idú na jeho ťarchu náklady na navrátenie plavidla a dopravu podozrivých osôb a dôkazov.

K článku 26 

Zasahujúci štát je povinný uhradiť škody ak :
-	akákoľvek fyzická alebo právnická osoba utrpí v priebehu zákroku podľa článkov 9 a 10 stratu, škodu alebo zranenie v dôsledku nedbalosti alebo iného zavinenia
-	ak zasahujúci štát vykonal opatrenia, ku ktorým nebol oprávnený
-	ak sa preukáže, že podozrenia sú nepodložené
-	zadržané plavidlo, posádka ani prevádzkovateľ sa nedopustili žiadneho činu, ktorý by oprávňoval k zadržaniu  
Vzhľadom na skutočnosť, že nie je vopred možné určiť predpokladanú výšku náhrady škody bolo by potrebné vyčleniť tieto finančné prostriedky vo všeobecnej pokladničnej správe.  

KAPITOLA III – Záverečné ustanovenia

K článku 27

Táto Dohoda je otvorená na podpis členským štátom Rady Európy. V prípade Slovenskej republiky ide o podpis Dohody s následnou ratifikáciou. V zmysle tohto článku ods. 2 sa príslušné listiny po schválení uložia u generálneho tajomníka Rady Európy. Podľa ods. 3 Dohoda nadobudne platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa, keď tri členské štáty Rady Európy vyjadrili súhlas byť viazané Dohodou v súlade s ods. 1.

K článku 28  

Článok 28 rieši pristúpenie k Dohode. Pre každý pristupujúci štát Dohoda nadobudne platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa uloženia listín u generálneho tajomníka Rady Európy.

K článku 29

Podľa ods. 1 môže každá zmluvná strana pri ukladaní ratifikačných listín alebo podpise Dohody vymedziť územia, na ktoré sa bude Dohoda vzťahovať. Každé vyhlásenie vykonané podľa predchádzajúcich odsekov je možné odvolať oznámením generálnemu tajomníkovi. Odvolanie nadobudne platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po trojmesačnom období odo dňa prijatia vyhlásenia generálnym tajomníkom.

K článku 30 

Článok upravuje vzťahy k iným dohovorom a dohodám. Podľa článku 30 ods. 1 sa táto Dohoda netýka práv a povinností vyplývajúcich z Viedenského dohovoru alebo iných medzinárodných mnohostranných zmlúv o osobitných záležitostiach. Každá zmena nadobudne platnosť v tridsiaty deň odo dňa, keď všetky zmluvné strany oznámili generálnemu tajomníkovi jej prijatie.

K článku 31 

V súlade s článkom 31 sa odporúča vyhlásiť, že Slovenská republika uplatňuje nasledujúce výhrady :
-	Slovenská republika nebude uplatňovať článok 3 ods. 2 a 3 Dohody
-	Slovenská republika podľa článku 19 ods. 3 si vyhradzuje právo požadovať, aby dožiadania, iné oznámenia a podklady, ktoré jej budú zaslané  boli vyhotovené v anglickom jazyku.

K článku 32
	
Každý štát môže pri ukladaní ratifikačných listín, listín o prijatí vyhlásiť, že vykoná jednu alebo viac výhrad ustanovených v článku 3 ods. 6, článku 19 ods. 3, článku 34 ods. 5. Iné výhrady nie sú prípustné.
Dozorný výkon vykonáva podľa ods.2 tohto článku preskumávanie vykonávania Dohody a vypracúva patričné návrhy na zabezpečenie jej vykonávania. Každá zmluvná strana zašle každý druhý rok správu o vykonávaní Dohody a zašle ju generálnemu tajomníkovi Rady Európy v zmysle rozhodnutia dozorného výboru alebo Európskemu výboru pre trestno-právne otázky.

K článku 33

Každá zmluvná strana môže navrhnúť zmeny a generálny tajomník Rady Európy, ktorý ich oznámi členským štátom Rady Európy a každému nečlenskému štátu, ktorý pristúpil alebo bol prizvaný pristúpiť k Dohode.

K článku 34
  
Podľa ods. 3 tohto článku sa odporúča Slovenskej republike pri ukladaní ratifikačných listín vyhlásiť, že pri akomkoľvek spore, ktorý sa týka interpretácie alebo uplatňovania Dohody uznáva ako obligatórne bez predbežného súhlasu a na báze reciprocity postúpenia sporu na rozhodcovské konanie v súlade s postupom v prílohe Dohody.

K článku 35 

Podľa ods. 1 ktorákoľvek zmluvná strana môže kedykoľvek vypovedať túto Dohodu. Výpoveď nadobudne platnosť v prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty od prijatia oznámenia generálnym tajomníkom.

K článku 36

Článok určuje povinnosti generálneho tajomníka po doručení oznámenia od ktoréhokoľvek členského štátu Rady Európy.

Dohoda 
o nezákonnom obchode po mori, ktorou sa uplatňuje článok 17 Dohovoru OSN proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami 

Členské štáty Rady Európy,
vyjadrujúc svoj súhlas byť viazané Dohovorom OSN proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami uzavretom vo Viedni dňa 20. decembra 1988, ďalej “Viedenský dohovor,
berúc do úvahy, že cieľom Rady Európy je dosiahnuť väčšiu jednotu medzi jej členmi,
v presvedčení, že je potrebné uplatňovať jednotnú politiku v oblasti kriminality s cieľom chrániť spoločnosť,
berúc do úvahy, že boj proti závažnej trestnej činnosti, ktorá sa stala narastajúcim medzinárodným problémom, vyžaduje úzku spoluprácu na medzinárodnej úrovni,
želajúc si zvýšiť svoju spoluprácu na najvyššiu možnú mieru pri potlačovaní nedovoleného obchodu s omamnými a psychotropnými látkami po mori v súlade s medzinárodným morským právom a pri plnom rešpektovaní zásady práva slobodnej plavby,
berúc do úvahy, že článok 17 Viedenského dohovoru by mal byť doplnený regionálnymi dohodami, ktoré zabezpečia realizáciu a posilnenie účinnosti ustanovení tohto článku,
dohodli sa takto:
Hlava I – Definície
Článok 1 – Definície
Pre účely tejto dohody:
a. 	Výraz “zasahujúci štát” označuje účastnícky štát, ktorý požiadal alebo navrhuje požiadať o povolenie druhý účastnícky štát vykonať opatrenie podľa tejto dohody vo vzťahu k plavidlu pod vlajkou alebo s registračnými znakmi toho druhého účastníckeho štátu;
b. 	“prednostná jurisdikcia” znamená vo vzťahu k vlajkovému štátu, ktorý má konkurenčnú jurisdikciu k relevantným trestným činom s iným štátom, prednostný výkon jeho jurisdikcie a vylúčenie výkonu jurisdikcie iného štátu k týmto trestným činom;
c. 	Výraz “relevantný trestný čin” označuje trestný čin takej povahy, ako popisuje článok 3 odsek 1 Viedenského dohovoru;
d. 	“plavidlo” označuje loď alebo iný plávajúci objekt akejkoľvek povahy, vrátane vznášadiel a ponoriek.

Hlava II – Medzinárodná spolupráca
Časť 1 – Všeobecné ustanovenia
Článok 2 – Všeobecné zásady

1.	Zmluvné strany budú spolupracovať v najvyššej možnej miere, aby potlačili nezákonný obchod s omamnými a psychotropnými látkami po mori v súlade s medzinárodným morským právom.
2.	Pri implementácii tejto dohody sa zmluvné strany budú usilovať zabezpečiť, aby ich opatrenia čo najviac zvýšili účinnosť zákonných opatrení proti nezákonnému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami po mori.
3.	Pri každom opatrení podniknutom podľa tejto dohody sa musí v súlade s medzinárodným morským právom náležito prihliadať na nutnosť nezasahovania a nenarušovania práv a povinností výkonu jurisdikcie pobrežných štátov v súlade s medzinárodným morským právom.
4.	Nič v tejto dohode sa nesmie vykladať tak, aby to porušilo zásadu non bis in idem, ako sa uplatňuje v národnom práve.
5.	Zmluvné strany uznávajú užitočnosť zhromažďovania a výmeny informácií týkajúcich sa plavidiel, nákladov a faktov kedykoľvek sa domnievajú, že taká výmena informácií by napomohla zmluvnej strane pri potlačení nezákonného obchodu s omamnými a psychotropnými látkami po mori.
6.	Nič v tejto dohode nenarušuje imunity vojnových lodí a iných vládnych plavidiel využívaných na nekomerčné ciele.

Článok 3 – Jurisdikcia

1.	Každá zmluvná strana prijme potrebné opatrenia, aby ustanovila svoju jurisdikciu k relevantnému trestnému činu, keď je trestný čin spáchaný na palube plavidla pod jej vlajkou.
2.	Pre účely uplatňovania tohto dohovoru prijme každá zmluvná strana potrebné opatrenia, aby ustanovila svoju jurisdikciu k relevantnému trestnému činu spáchanému na palube plavidla pod vlajkou alebo s registračnými znakmi inej zmluvnej strany dohovoru, alebo s iným označením príslušnosti k tejto zmluvnej strane. Taká jurisdikcia sa môže vykonávať len v súlade s týmto dohovorom.
3.	Pre účely uplatňovania tohto dohovoru prijme každá zmluvná strana potrebné opatrenia, aby ustanovila svoju jurisdikciu k relevantnému trestnému činu spáchanému na palube plavidla bez štátnej príslušnosti, alebo ktoré je podľa medzinárodného práva postavené na roveň plavidlu bez štátnej príslušnosti. 
4.	Vlajkový štát má prednostnú jurisdikciu ku každému relevantnému trestnému činu spáchanému na palube jeho plavidla.

5.	Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení, alebo kedykoľvek neskoršie vyhlásením adresovanom generálnemu tajomníkovi Rady Európy informovať ostatné zmluvné strany dohovoru o kritériách, ktoré mieni uplatňovať čo sa týka výkonu jurisdikcie ustanovenej podľa odseku 2.
6.	Každý štát, ktorý nemá vojnové lode alebo vojenské lietadlá, alebo iné štátne lode alebo štátne lietadlá neslúžiace na obchodné účely, ktoré by mu umožňovali stať sa zasahujúcim štátom podľa tohto dohovoru, môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásením adresovanom generálnemu tajomníkovi Rady Európy vyhlásiť, že nebude uplatňovať odseky 2 a 3. Štát, ktorý urobil také vyhlásenie je povinný ho odvolať, keď okolnosti oprávňujúce k tejto výhrade pominuli. 

Článok 4 – Pomoc vlajkovým štátom

1. 	Zmluvná strana, ktorá má dôvodné podozrenie, že plavidlo pod jej vlajkou sa zúčastňuje na spáchaní alebo sa používa na spáchanie trestného činu, môže požiadať od iných zmluvných strán pomoc pri zabránení jeho použitia na tento účel. Takto dožiadané zmluvné strany poskytnú takúto pomoc prostriedkami, ktoré majú k dispozícii.
2. 	V tejto žiadosti vlajkový štát môže, inter alia, povoliť dožiadanej zmluvnej strane, s výhradou akýchkoľvek podmienok a obmedzení, ktoré môžu byť uložené, aby urobila niektoré alebo všetky opatrenia špecifikované v tejto dohode.
3. 	Keď dožiadaná zmluvná strana súhlasí, že bude konať na základe povolenia vlajkového štátu udeleného jej na základe odseku 2, ustanovenia tejto dohody o právach a povinnostiach zasahujúceho štátu a vlajkového štátu sa primerane uplatnia na dožadujúcu respektíve na dožiadanú zmluvnú stranu, pokiaľ nie je inak špecifikované.

Článok 5 – Plavidlá bez štátnej príslušnosti

1. 	Zmluvná strana, ktorá má dôvodné podozrenie, že plavidlo bez štátnej príslušnosti alebo také, ktoré je podľa medzinárodného práva postavené na roveň plavidlu bez štátnej príslušnosti sa zúčastňuje na spáchaní alebo sa používa na spáchanie relevantného trestného činu, môže informovať zmluvné strany, ktoré sa javia bezprostredne dotknuté a môže požiadať tieto zmluvné strany o pomoc pri zabránení jeho použitia pre tento účel. Dožiadaná zmluvná strana poskytne túto pomoc prostriedkami, ktoré má k dispozícii.
2. 	Keď zmluvná strana po obdržaní informácie v súlade s odsekom 1 vykoná opatrenia, potom táto zmluvná strana určí, aké opatrenia sú primerané a ako uskutočniť výkon svojej jurisdikcie k relevantným trestným činom, ktoré mohli byť spáchané ktorýmikoľvek osobami na palube plavidla.
3. 	Každá zmluvná strana, ktorá vykonala opatrenia podľa tohto článku, oznámi čo najskôr zmluvnej strane, ktorá poskytla informácie alebo požiadala o pomoc, výsledok akéhokoľvek opatrenia vykonaného vo vzťahu k plavidlu a ktorýmkoľvek osobám na jeho palube.

Časť 2 – Povoľovací postup
Článok 6 – Základné pravidlá povoľovania

Keď má zasahujúci štát dôvodné podozrenie, že plavidlo pod vlajkou alebo s registračnými znakmi inej zmluvnej strany, alebo ktoré nesie iné znaky svojej štátnej príslušnosti sa zúčastňuje na spáchaní alebo sa používa na spáchanie trestného činu, tento zasahujúci štát môže dožiadať vlajkový štát o povolenie zastaviť plavidlo a vstúpiť na jeho palubu mimo pobrežných vôd ktorejkoľvek zmluvnej strany a vykonať niektoré alebo všetky opatrenia špecifikované v tejto dohode. Žiadne z týchto opatrení sa nesmie vykonať len na základe dohovoru samotného bez povolenia vlajkového štátu.
Článok 7 – Rozhodnutie o dožiadaní o povolenie

Vlajkový štát ihneď potvrdí príjem dožiadania o povolenie podľa článku 6 a oznámi rozhodnutie o nej čo najskôr, pokiaľ je to možné do štyroch hodín od prijatia dožiadania. 

Článok 8 – Podmienky

1. 	Ak vlajkový štát vyhovie dožiadaniu, môže k povoleniu pripojiť podmienky alebo obmedzenia. Tieto podmienky alebo obmedzenia môžu zvlášť ustanoviť, že na určité špecifikované kroky musí byť vydané povolenie pred ich vykonaním zasahujúcim štátom. 
2. 	Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásením adresovanom generálnemu tajomníkovi Rady Európy vyhlásiť, že keď koná ako zasahujúci štát, zasahuje pod podmienkou, že osoby s jeho štátnou príslušnosťou odovzdané vlajkovému štátu podľa článku 15 a usvedčené z relevantného trestného činu budú mať možnosť byť vydané na výkon vymeraného trestu zasahujúcemu štátu.

Časť 3 – Pravidlá, ktorými sa riadi vykonanie opatrení
Článok 9 – Povolené opatrenia

1.	Po obdržaní povolenia od vlajkového štátu a za prípadných podmienok a obmedzení, ak boli pripojené podľa článku 8 odsek 1, zasahujúci štát môže vykonať nasledujúce opatrenia: 
i.	a.  zastaviť a zadržať plavidlo;
b.  prevziať účinnú kontrolu plavidla a všetkých osôb nachádzajúcich sa na palube;
c. vykonať ktorékoľvek z opatrení ustanovených v pododseku ii. tohto článku, ktoré považuje za potrebné na zistenie, či bol spáchaný relevantný trestný čin a na zabezpečenie dôkazov o ňom;
d. nariadiť, aby plavidlo a všetky osoby na jeho palube boli eskortované na územie zasahujúceho štátu a zadržať tam plavidlo za účelom ďalších vyšetrovaní;

ii.    a po prevzatí účinnej kontroly nad plavidlom:
a. prehľadať plavidlo, všetky osoby nachádzajúce sa na palube a všetky veci vrátane nákladu;
b. otvoriť alebo nariadiť otvorenie všetkých kontajnerov a všetko otestovať alebo odobrať vzorky všetkého na plavidle;
c. požadovať od ktorejkoľvek osoby na plavidle poskytnutie informácií o sebe alebo o čomkoľvek na plavidle;
d. nariadiť vydanie dokumentov, kníh alebo záznamov týkajúcich sa plavidla alebo osôb alebo vecí nachádzajúcich sa na ňom, a vyhotoviť fotografie alebo kópie všetkých vecí, ktorých vydanie sú oprávnené nariadiť kompetentné orgány;
e.  zabaviť, zabezpečiť a ochraňovať všetky dôkazy alebo materiál nájdený na plavidle.
2. 	Každé opatrenie podľa odseku 1 tohto článku bude vykonané bez ujmy na právo podozrivých osôb existujúce podľa právneho poriadku zasahujúceho štátu odoprieť výpoveď, ak by ňou sebe spôsobili nebezpečenstvo trestného stíhania. 

Článok 10 – Donucovacie opatrenia

1. 	Keď na základe opatrenia vykonaného podľa článku 9 má zasahujúci štát dôkazy, že bol spáchaný relevantný trestný čin, ktorý podľa jeho práva postačuje na uvalenie väzby osôb alebo zadržanie plavidla, alebo na oboje, môže takto postupovať.
2. 	Zasahujúci štát neodkladne upovedomí vlajkový štát o krokoch prijatých podľa odseku 1 tohoto článku.
3. 	Plavidlo nesmie byť zadržiavané po dobu dlhšiu než je nevyhnutne potrebná na ukončenie vyšetrovania relevantného trestného činu. Keď existuje odôvodnené podozrenie, že vlastníci plavidla sú priamo zúčastnení na relevantnom trestnom čine, plavidlo a náklad možno po ukončení vyšetrovania naďalej zadržiavať. Osoby, ktoré sú podozrivé z relevantného trestného činu budú prepustené a predmety, ktoré nie sú potrebné ako dôkazné prostriedky budú navrátené.
4. 	Bez ujmy na ustanovenie predchádzajúceho odseku zasahujúci štát a vlajkový štát sa môžu dohodnúť s tretím štátom, ktorý je tiež zmluvnou stranou tejto dohody, že plavidlo bude eskortované na územie tohto tretieho štátu a akonáhle sa plavidlo nachádza na jeho území, bude sa tento tretí štát pre účely tejto dohody považovať za zasahujúci štát.

Článok 11 – Vykonávanie opatrení

1.	Opatrenia vykonávané podľa článku 9 a 10 sa riadia právnym poriadkom zasahujúceho štátu.
2.	Opatrenia podľa článku 9 odsek 1 a, b a d môžu vykonávať výlučne vojenské lode alebo vojenské lietadlá, prípadne iné lode alebo lietadlá, ktoré majú výrazné vonkajšie označenia dovoľujúce ich identifikáciu, že sú vo vládnej službe a sú splnomocnené na tieto účely.

a. 	Úradná osoba zasahujúceho štátu nesmie byť trestne stíhaná vo vlajkovom štáte za žiaden čin, ktorý vykonala pri plnení svojich úloh. V takom prípade podlieha úradná osoba trestnému stíhaniu v zasahujúcom štáte tak, ako keby prvky skutkovej podstaty trestného činu boli spáchané na území pod jurisdikciou tohto štátu.
b. 	V každom konaní započatom vo vlajkovom štáte budú trestné činy spáchané proti úradnej osobe zasahujúceho štátu v súvislosti s opatreniami vykonanými podľa článku 9 a 10 posudzované tak, ako keby boli spáchané proti úradnej osobe vlajkového štátu.
3. 	Kapitán plavidla, ktoré bolo zadržané v súlade s touto dohodou, je oprávnený komunikovať s orgánmi vlajkového štátu plavidla ako aj s vlastníkmi alebo prevádzkovateľmi plavidla, aby im oznámil, že plavidlo bolo zadržané. Orgány zasahujúceho štátu môžu zabrániť alebo oddialiť spojenie s vlastníkmi alebo prevádzkovateľmi, ak majú dostatočné dôvody na domnienku, že táto komunikácia by mohla mariť vyšetrovanie relevantného trestného činu.

Článok 12 – Bezpečnosť realizácie

1. Pri uplatňovaní tejto dohody zúčastnené zmluvné strany náležito zohľadnia potrebu ochrany bezpečnosti života na mori, zabezpečenia plavidla a nákladu a nespôsobenia ujmy na hospodárskych alebo právnych záujmoch. Zvlášť budú zohľadňovať:
a. 	nebezpečenstvá spojené so zadržaním plavidla na mori a posúdenie možnosti, či by toto opatrenie nemohlo byť bezpečnejšie vykonané po vplávaní plavidla do najbližšieho prístavu;
b. 	potrebu minimalizovať každé narušenie zákonného hospodárskeho použitia plavidla;
c. 	potrebu vyhnúť sa neprimeranému zadržiavaniu alebo zdržaniu plavidla;
d. 	potrebu obmedziť použitie sily na minimum nevyhnutné na zabezpečenie rešpektovania príkazov zasahujúceho štátu.
2. 	Použitie strelných zbraní proti plavidlu alebo na plavidle musí byť oznámené čo najskôr vlajkovému štátu.
3. 	Úmrtie alebo zranenie osoby nachádzajúcej sa na palube plavidla musí byť čo najskôr oznámené vlajkovému štátu. Orgány zasahujúceho štátu budú plne spolupracovať s orgánmi vlajkového štátu pri vyšetrovaní takého úmrtia alebo zranenia, ktoré vedie vlajkový štát. 

Časť 4 – Pravidlá, ktorými sa riadi výkon jurisdikcie
Článok 13 – Dôkazy o trestných činoch

1. 	Aby vlajkový štát mal možnosť rozhodnúť o uplatnení svojej prednostnej jurisdikcie v súlade s ustanoveniami článku 14, zasahujúci štát neodkladne odošle súhrn dôkazov o trestných činoch odhalených na základe opatrení vykonaných podľa článku 9. Vlajkový štát prijatie takéhoto súhrnu ihneď potvrdí.
2. 	Ak zasahujúci štát objaví dôkazy, ktoré ho vedú k domnienke, že boli spáchané trestné činy, ktoré nespadajú do pôsobnosti tejto dohody, alebo že sa na palube nachádzajú podozrivé osoby nezúčastnené na relevantných trestných činoch, oznámi to vlajkovému štátu. Keď je to potrebné, zúčastnené zmluvné strany spolu konzultujú.
3. 	Ustanovenia tejto dohody sa budú vykladať tak, že zasahujúcemu štátu dovoľujú vykonanie iných opatrení, vrátane zadržania iných osôb, ako sú opatrenia za účelom vyšetrovania a stíhania relevantných trestných činov len vtedy keď:
a. 	vlajkový štát dá k tomu výslovný súhlas; alebo
b. 	také opatrenia majú za cieľ vyšetrovanie a stíhanie trestného činu spáchaného po tom, ako bola osoba dopravená na územie zasahujúceho štátu.

Článok 14 – Výkon prednostnej jurisdikcie

1. 	Vlajkový štát, ktorý si želá vykonať svoju prednostnú jurisdikciu, urobí tak v súlade s ustanoveniami tohto článku.
2. 	Toto oznámi zasahujúcemu štátu čo najskôr, avšak najneskoršie do štrnásť dní od prijatia súhrnu dôkazov podľa článku 13. Ak toto vlajkový štát neurobí, bude sa to považovať za vzdanie sa výkonu svojej prednostnej jurisdikcie.
3. 	Keď vlajkový štát oznámil zasahujúcemu štátu, že vykoná svoju prednostnú jurisdikciu, výkon jurisdikcie zasahujúceho štátu sa pozastaví, s výnimkou účelu odovzdania osôb, plavidiel, nákladu a dôkazov v súlade s týmto dohovorom.
4. 	Vlajkový štát ihneď odovzdá prípad svojim kompetentným orgánom za účelom stíhania.
5. 	Opatrenia vykonané zasahujúcim štátom proti plavidlu a osobám na palube je možné považovať za také, akoby boli vykonané v rámci postupu vlajkového štátu.

Článok 15 – Odovzdanie plavidiel, nákladu, osôb a dôkazov

1. 	Keď vlajkový štát oznámil zasahujúcemu štátu svoj zámer vykonať svoju prednostnú jurisdikciu a ak to vlajkový štát tak požaduje, zadržané osoby, zabavené plavidlo, zabavený náklad a zabavené dôkazy budú odovzdané tomuto štátu v súlade s ustanoveniami tejto dohody.
2. 	K dožiadaniu o vydanie zadržaných osôb je nutné pripojiť, a to pre každú osobu, originál alebo overenú kópiu zatykača alebo iného príkazu so zhodným účinkom, vydanú súdnym orgánom v súlade so zákonným postupom vlajkového štátu.
3. 	Zmluvné strany vynaložia všetko úsilie na urýchlenie odovzdania osôb, plavidiel, nákladu a dôkazov.
4. 	Nič v tejto dohode sa nebude vykladať tak, aby tým pozbavilo ktorúkoľvek zadržanú osobu jej práva dať preskúmať podľa zákonov zasahujúceho štátu zákonnosť svojho zadržania súdom v súlade s postupom ustanoveným jeho vnútroštátnym právom.
5. 	Namiesto vydania zadržaných osôb alebo plavidla môže vlajkový štát žiadať ich okamžité prepustenie. Keď bola podaná takáto žiadosť, zasahujúci štát ich ihneď prepustí.

Článok 16 – Trest smrti

Ak za trestný čin, nad ktorým sa vlajkový štát rozhodne vykonať svoju prednostnú jurisdikciu v súlade s článkom 14, hrozí podľa jeho vnútroštátneho práva trest smrti, a keď trest smrti nie je ustanovený vo vnútroštátnom práve zasahujúceho štátu alebo sa vôbec nevykonáva, vydanie ktorejkoľvek osoby môže byť odmietnuté, pokiaľ vlajkový štát nedá záruky, ktoré zasahujúci štát považuje za dostatočné, že trest smrti sa nevykoná.
Časť 5 – Procedurálne a iné všeobecné pravidlá
Článok 17 – Kompetentné orgány

1. 	Každá zmluvná strana určí orgán, ktorého úlohou bude vybavovať dožiadania podľa článkov 6 a 7 tejto dohody. V rámci možností každá zmluvná strana zabezpečí, aby tento orgán mohol vybaviť dožiadanie v ktorúkoľvek dennú a nočnú hodinu.
2. 	Zmluvné strany určia okrem toho centrálny orgán, ktorý bude zodpovedný za oznámenie výkonu prednostnej jurisdikcie podľa článku 14 a všetky ďalšie oznámenia alebo oznamy podľa tejto dohody.
3. 	Každá zmluvná strana oznámi pri podpise alebo pri uložení listín o ratifikácii, prijatí schválení alebo pristúpení generálnemu tajomníkovi Rady Európy mená a adresy orgánov určených podľa tohto článku, spolu s ďalšími informáciami uľahčujúcimi komunikáciu podľa tejto dohody. Každú neskoršiu zmenu mena, adresy alebo iných závažných údajov týkajúcich sa týchto orgánov oznámi podobným spôsobom generálnemu tajomníkovi.

Článok 18 – Komunikácia medzi určenými orgánmi

1. 	Orgány určené podľa článku 17 medzi sebou priamo komunikujú.
2. 	Keď z akýchkoľvek príčin nefunguje priama komunikácia, môžu sa zmluvné strany dohodnúť na použití komunikačných kanálov ICPO – Interpolu alebo Rady pre colnú spoluprácu (Customs Co–operation Council).

Článok 19 – Forma dožiadania a jazyky

1. 	Všetky oznámenia podľa článkov 4 až 16 si vyžadujú písomnú formu. Môže sa použiť moderná forma telekomunikácií, napríklad telefax.
2. 	S výhradou ustanovenia odseku 3 tohto článku sa nebudú požadovať preklady dožiadaní, iných oznámení a podkladov.
3. 	Pri podpise alebo pri uložení listín o ratifikácii, prijatí schválení alebo pristúpení môže každá zmluvná strana oznámiť vyhlásením generálnemu tajomníkovi Rady Európy, že si vyhradzuje právo požadovať, aby zasielané dožiadania, iné oznámenia a podklady boli vyhotovené v jej vlastnom jazyku alebo aby bol k nim pripojený preklad do jej vlastného jazyka alebo do jedného z oficiálnych jazykov Rady Európy, alebo do jedného z týchto jazykov, ktorý určí. Pri tejto príležitosti môže vyhlásiť, že je pripravená akceptovať preklady do ktoréhokoľvek iného jazyka, ktorý určí. Ostatné zmluvné strany môžu uplatniť zásadu reciprocity. 

Článok 20 – Overovanie a legalizácia

Dokumenty odosielané a prijímané pri uplatňovaní tejto dohody sú vyňaté z akýchkoľvek overovacích a legalizačných formalít.

Článok 21 – Obsah dožiadania

Každé dožiadanie podľa článku 6 obsahuje:
a.	Orgán, ktorý vyhotovil dožiadanie a orgán, ktorý vykonáva vyšetrovanie alebo súdne konanie;
b.	Podrobnosti o dotknutom plavidle, pokiaľ je to možné, jeho názov, popis, registračné znaky alebo iné znaky označujúce štátnu príslušnosť, ako aj jeho polohu, spolu so žiadosťou o potvrdenie, že plavidlo má túto štátnu príslušnosť dožiadanej zmluvnej strany;
c.	Podrobnosti o podozrievaných trestných činoch, ako aj dôvody pre podozrenie;
d.	Zákrok, ktorý je navrhnuté vykonať a uistenie, že tento zákrok by sa vykonal, ak by dotknuté plavidlo bolo pod vlajkou zasahujúceho štátu.

Článok 22 – Informácie pre vlastníkov a kapitánov plavidiel

Každá zmluvná strana prijme také opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na informovanie vlastníkov a kapitánov plavidiel pod jej vlajkou, že zmluvným štátom tejto dohody môže byť udelené povolenie vstúpiť pre účely špecifikované v tejto dohode na palubu plavidla mimo teritoriálnych vôd ktorejkoľvek zmluvnej strany, a zvlášť na ich informovanie o povinnosti podriadiť sa príkazom zásahovej skupiny zasahujúceho štátu, ktorá vykonáva toto povolenie.

Článok 23 – Obmedzenie použitia

Vlajkový štát môže podmieniť povolenie uvedené v článku 6 tým, že získané informácie alebo dôkazy nebudú bez jeho predchádzajúceho súhlasu použité alebo odovzdané orgánmi zasahujúceho štátu pre účely iného vyšetrovania alebo súdneho konania ako sú tie, ktoré sa týkajú relevantných trestných činov.

Článok 24 – Dôvernosť

Dotknuté zmluvné strany, pokiaľ to neodporuje zásadám ich vnútroštátneho práva, zachovávajú dôvernosť všetkých dôkazov a informácií poskytnutých inou zmluvnou stranou v súlade s touto dohodou, s výnimkou prípadov, ak by ich odkrytie v istom rozsahu bolo potrebné pre uplatňovanie tejto dohody alebo pre akékoľvek vyšetrovanie alebo súdne konanie.
Časť 6 – Náklady a náhrada škôd
Článok 25 – Náklady

1. 	Pokiaľ sa dotknuté zmluvné strany nedohodnú inak, znáša náklady akéhokoľvek opatrenia podľa článku 9 a 10 zasahujúci štát a náklady vykonania opatrenia podľa článkov 4 a 5 zmluvná strana, ktorá poskytne pomoc.
2. 	Keď vlajkový štát vykonal svoju prednostnú jurisdikciu v súlade s článkom 14, znáša náklady na navrátenie plavidla a dopravu podozrivých osôb a dôkazov.

Článok 26 – Náhrada škôd

1. 	Ak ktorákoľvek fyzická alebo právnická osoba utrpí v priebehu zákroku podľa článku 9 a 10 stratu, škodu alebo zranenie v dôsledku nedbalosti alebo iného zavinenia, ktoré možno pripísať zasahujúcemu štátu, potom je tento povinný vyplatiť náhradu škody.
2. 	Keď je opatrenie vykonané spôsobom, na ktorý ustanovenia tejto dohody neoprávňujú, zasahujúci štát je povinný vyplatiť  náhradu za akúkoľvek stratu, škodu či akékoľvek zranenie. Zasahujúci štát je povinný vyplatiť náhradu za akúkoľvek takú stratu, škodu či akékoľvek zranenie, ak sa preukáže, že podozrenia sú nepodložené a za predpokladu, že zadržané plavidlo, prevádzkovateľ alebo posádka sa nedopustila žiadneho činu, ktorý by podozrenie oprávňoval. 
3. 	Zodpovednosť za každú škodu v dôsledku zákroku podľa článku 4 spočíva na dožiadajúcom štáte, ktorý môže vymáhať náhradu od dožiadaného štátu, keď škoda vznikla v dôsledku nedbalosti alebo iného zavinenia, ktoré možno pripísať tomuto štátu.

Hlava III – Záverečné ustanovenia
Článok 27 – Podpis a nadobudnutie platnosti

1. 	Táto dohoda je otvorená na podpis členským štátom Rady Európy, ktoré už vyjadrili svoj súhlas byť viazaný Viedenským dohovorom. Svoj súhlas byť viazaný touto dohodou môžu vyjadriť:
a. 	podpisom bez výhrady týkajúcej sa ratifikácie, prijatia alebo schválenia,
b. 	podpisom s výhradou ratifikácie, prijatia alebo schválenia a následnou ratifikáciou, prijatím alebo schválením.
2. 	Ratifikačné listiny, listiny o prijatí alebo schválení sa uložia u generálneho tajomníka Rady Európy.
3. 	Táto dohoda nadobudne platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa, keď tri členské štáty Rady Európy vyjadrili svoj súhlas byť viazané touto dohodou v súlade s ustanoveniami odseku 1.
4. 	Vo vzťahu ku každému štátu, ktorý podpísal dohodu a následne vyjadrí svoj súhlas byť ňou viazaný, nadobudne dohoda platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa, keď vyjadril svoj súhlas byť viazaný dohodou v súlade s ustanoveniami odseku 1.

Článok 28 – Pristúpenie

1. 	Po nadobudnutí platnosti tejto dohody a po konzultácii jej účastníckych štátov môže Výbor ministrov Rady Európy na základe rozhodnutia prijatého väčšinou podľa článku 20.d Štatútu Rady Európy, ako aj jednomyseľného hlasovania zástupcov účastníckych štátov, ktorí majú právo zasadať vo Výbore ministrov, vyzvať ktorýkoľvek ďalší štát, aby pristúpil k tejto dohode.
2. 	Pre každý pristupujúci štát nadobudne táto dohoda platnosť prvý deň mesiaca, ktorý nasleduje po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa uloženia listiny o pristúpení u generálneho tajomníka Rady Európy.

Článok 29 – Územná pôsobnosť

1. 	Každá zmluvná strana môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení určiť územie alebo územia na ktoré sa bude vzťahovať jej súhlas byť viazaná touto dohodou.
2. 	Ktorýkoľvek štát môže neskoršie vyhlásením adresovaným generálnemu tajomníkovi Rady Európy rozšíriť svoj súhlas byť viazaný touto dohodou na ktorékoľvek ďalšie územie uvedené vo vyhlásení. Vo vzťahu k tomuto územiu nadobudne dohoda platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa prijatia tohto vyhlásenia generálnym tajomníkom.
3. 	Vo vzťahu ku ktorémukoľvek územiu, ktoré je predmetom vyhlásenia podľa odsekov 1 a 2 môžu byť určené orgány podľa článku 17, odseky 1 a 2.
4. 	Každé vyhlásenie urobené podľa predchádzajúcich odsekov, pokiaľ ide o ktorékoľvek územie uvedené v tomto vyhlásení, bude možné odvolať oznámením adresovaným generálnemu tajomníkovi. Toto odvolanie nadobudne účinnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa prijatia tohto vyhlásenia generálnym tajomníkom.

Článok 30 – Vzťah k iným dohovorom a dohodám

1. 	Táto dohoda sa nedotýka práv a povinností vyplývajúcich z Viedenského dohovoru alebo z iných medzinárodných mnohostranných dohovorov o osobitných záležitostiach.
2. 	Zmluvné strany tejto dohody môžu uzavrieť medzi sebou dvojstranné alebo mnohostranné dohody o záležitostiach, ktorými sa zaoberá táto dohoda s cieľom doplniť a posilniť jej ustanovenia alebo uľahčiť uplatňovanie zásad zakotvených v nej a v článku 17 Viedenského dohovoru.
3. 	Ak dve alebo viaceré zmluvné strany už uzavreli inú dohodu alebo zmluvu týkajúcu sa predmetu, ktorým sa zaoberá táto dohoda, alebo ináč upravili svoje vzťahy týkajúce sa tohto predmetu, môžu sa dohodnúť, že budú uplatňovať túto inú dohodu alebo zmluvu, alebo patrične upravia svoje vzťahy, ak to uľahčí medzinárodnú spoluprácu.

Článok 31 – Výhrady

1. 	Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásiť, že uplatní jednu alebo viac výhrad ustanovených v článku 3 odsek 6, článku 19 odsek 3, článku 34 odsek 5. Žiadna iná výhrada nie je prípustná.
2. 	Každý štát, ktorý urobil výhradu podľa predchádzajúceho odseku ju môže odvolať úplne alebo čiastočne zaslaním oznámenia adresovaného generálnemu tajomníkovi Rady Európy. Odvolanie nadobudne platnosť dňom prijatia oznámenia generálnym tajomníkom.
3. 	Zmluvná strana, ktorá urobila výhradu k niektorému ustanoveniu tejto dohody, nemôže žiadať uplatňovanie tohto ustanovenia druhou zmluvnou stranou. Môže však, ak je výhrada čiastočná alebo podmienečná, žiadať také uplatňovanie ustanovenia, k akému sa sama zaviazala.

Článok 32 – Dozorný výbor

1. 	Po nadobudnutí platnosti tejto dohody na požiadanie ktorejkoľvek zmluvnej strany dohody zvolá generálny tajomník Rady Európy výbor expertov reprezentujúcich zmluvné strany.
2. 	Dozorný výbor preskúma vykonávanie dohody a urobí patričné návrhy na zabezpečenie jej účinného uplatňovania.
3. 	Dozorný výbor môže rozhodnúť o svojom vlastnom rokovacom poriadku.
4. 	Dozorný výbor môže pozvať na svoje zasadania štáty, ktoré nie sú zmluvnými stranami dohody, prípadne aj medzinárodné organizácie alebo inštitúcie.
5. 	Každá zmluvná strana zašle každý druhý rok správu o uplatňovaní dohody generálnemu tajomníkovi Rady Európy v takej forme a takým spôsobom ako rozhodne dozorný výbor alebo Európsky výbor pre trestnoprávne otázky (European Committee on Crime Problems). Dozorný výbor môže rozhodnúť, že poskytnuté informácie alebo správu na ich podklade postúpi zmluvným stranám alebo tým medzinárodným organizáciám, ktoré považuje za vhodné.

Článok 33 – Zmeny

1. 	Každá zmluvná strana môže navrhnúť zmeny a generálny tajomník Rady Európy ich oznámi členským štátom Rady Európy a každému nečlenskému štátu, ktorý pristúpil alebo bol vyzvaný pristúpiť k dohode v súlade s ustanoveniami článku 28.
2. 	Každá zmena navrhnutá zmluvnou stranou sa oznámi Európskemu výboru pre trestnoprávne otázky, ktorý postúpi Výboru ministrov svoje stanovisko k navrhovanej zmene.
3. 	Výbor ministrov posúdi navrhovanú zmenu a stanovisko Európskeho výboru pre trestnoprávne otázky a môže zmenu prijať.
4. 	Text každej zmeny prijatej Výborom ministrov podľa odseku 3 tohto článku sa postúpi zmluvným stranám na prijatie.
5. 	Každá zmena prijatá podľa odseku 3 tohto článku nadobudne platnosť v tridsiaty deň odo dňa, keď všetky zmluvné strany oznámili generálnemu tajomníkovi jej prijatie.

Článok 34 – Riešenie sporov

1. 	O interpretácii a uplatňovaní tejto dohody bude priebežne informovaný Európsky výbor pre trestnoprávne otázky Rady Európy.
2. 	V prípade sporu medzi zmluvnými stranami o výklad tejto dohody sa budú zmluvné strany usilovať o urovnanie sporu rokovaním alebo akýmkoľvek iným pokojným prostriedkom podľa svojho výberu, včítane postúpenia sporu Európskemu výboru pre trestnoprávne otázky, rozhodcovskému súdu, ktorých rozhodnutia sú záväzné pre zmluvné strany, sprostredkovací, zmierovací alebo súdny proces, ako bolo dohodnuté dotknutými zmluvnými stranami.
3. 	Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení alebo kedykoľvek neskôr vyhlásením adresovaným generálnemu tajomníkovi Rady Európy vyhlásiť, že pri akomkoľvek spore, ktorý sa týka výkladu alebo uplatňovania tejto dohody, uznáva ako obligatórne, bez predbežného súhlasu a na báze reciprocity postúpenie sporu na rozhodcovské konanie v súlade s postupom ustanoveným v prílohe tejto dohody.
4. 	Každý spor, ktorý nebol urovnaný podľa odsekov 2 a 3 tohto článku, bude postúpený na žiadosť ktorejkoľvek strany sporu na rozhodnutie Medzinárodnému súdnemu dvoru.
5. 	Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásením adresovaným generálnemu tajomníkovi Rady Európy vyhlásiť, že sa necíti byť viazaný odsekom 4 tohto článku.
6. 	Zmluvná strana, ktorá urobila vyhlásenie podľa odsekov 3 alebo 5 tohto článku, ho môže kedykoľvek odvolať oznámením generálnemu tajomníkovi Rady Európy.

Článok 35 – Vypovedanie

1. 	Ktorákoľvek zmluvná strana môže kedykoľvek vypovedať túto dohodu prostredníctvom oznámenia adresovaného generálnemu tajomníkovi Rady Európy.
2. 	Táto výpoveď nadobudne účinnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty od prijatia oznámenia generálnym tajomníkom.
3. 	Táto dohoda však zostáva platnou čo sa týka akýchkoľvek opatrení alebo konaní na základe žiadostí či dožiadaní urobených v období jej platnosti vo vzťahu k vypovedajúcej zmluvnej strane.

Článok 36 – Oznámenia

Generálny tajomník Rady Európy oznámi členským štátom Rady Európy, každému štátu, ktorý pristúpil k tejto dohode a generálnemu tajomníkovi Spojených národov: 

a.	každý podpis;
b.	každé uloženie ratifikačnej listiny alebo listiny o prijatí alebo schválení; 
c.	názvy všetkých orgánov a všetky iné údaje oznamované podľa článku 17;
d.	každú výhradu urobenú podľa článku 31 odsek 1;
e.	deň nadobudnutia platnosti tejto dohody podľa článkov 27 a 28; 
f.	každú žiadosť vystavenú podľa článku 32 odsek 1 a dátum zasadania zvolaného podľa tohto odseku;
g.	každé vyhlásenie urobené podľa článku 3 odsekov 5 a 6, článku 8 odseku 2, článku 19 odseku 3 a článku 34 odsekov 3 a 5;
h.	každý iný úkon, oznámenie alebo oznam týkajúci sa tejto dohody.

Na dôkaz toho, podpísaní, riadne splnomocnení, podpísali túto dohodu.
Dané v Štrasburgu 31. januára 1995 vo francúzštine a v angličtine, pritom obidva texty sú rovnako autentické, v jedinom vyhotovení, ktoré bude uložené v archíve Rady Európy. Generálny tajomník pošle overené kópie všetkým členským štátom Rady Európy a každému štátu, ktorý bol vyzvaný, aby pristúpil k tejto dohode.
Príloha

1. 	Zmluvná strana sporu, ktorá žiada rozhodcovské konanie podľa článku 34 odsek 3, oznámi písomne svoje nároky a ich odôvodnenie.
2. 	Dotknuté zmluvné strany zostavia rozhodcovský súd.
3. 	Rozhodcovský súd je zložený z troch členov. Každá zmluvná strana vymenuje jedného rozhodcu. Obe zmluvné strany ustanovia po spoločnej dohode tretieho rozhodcu, ktorý je predsedom rozhodcovského súdu.
4. 	Ak do štyroch mesiacov od podania žiadosti o rozhodcovské konanie neprebehne vymenovanie alebo ustanovenie, potrebným vymenovaním a ustanovením bude poverený generálny tajomník Stáleho rozhodcovského súdu.
5. 	Pokiaľ sa zmluvné strany nedohodnú ináč, rozhodcovský súd si stanoví svoj rokovací poriadok.
6. 	Pokiaľ nie je ináč dohodnuté medzi zmluvnými stranami, rozhodcovský súd rozhoduje na základe aplikovateľných noriem medzinárodného práva alebo, ak také normy neexistujú, ex aequo et bono.
7. 	Rozhodcovský súd prijíma svoje rozhodnutie väčšinou hlasov. Jeho výrok je konečný a záväzný.

	European Treaty Series - No. 156

AGREEMENT ON ILLICIT TRAFFIC BY SEA, IMPLEMENTING ARTICLE 17 OF THE UNITED NATIONS CONVENTION AGAINST ILLICIT TRAFFIC IN NARCOTIC DRUGS AND PSYCHOTROPIC SUBSTANCES

Strasbourg, 31.I.1995

		The member States of the Council of Europe, having expressed their consent to be bound by the United Nations Convention against Illicit Traffic in Narcotic Drugs and Psychotropic Substances, done at Vienna on 20 December 1988, hereinafter referred to as “The Vienna Convention”,

		Considering that the aim of the Council of Europe is to achieve a greater unity between its members;

		Convinced of the need to pursue a common criminal policy aimed at the protection of society;

		Considering that the fight against serious crime, which has become an increasingly international problem, calls for close co-operation on an international scale;

		Desiring to increase their co-operation to the fullest possible extent in the suppression of illicit traffic in narcotic drugs and psychotropic substances by sea, in conformity with the international law of the sea and in full respect of the principle of right of freedom of navigation;

		Considering, therefore, that Article 17 of the Vienna Convention should be supplemented by a regional agreement to carry out, and to enhance the effectiveness of the provisions of that article,
	
		Have agreed as follows:

Chapter I –	Definitions

		Article 1 –	Definitions

		For the purposes of this Agreement:

		a	“Intervening State” means a State Party which has requested or proposes to request authorisation from another Party to take action under this Agreement in relation to a vessel flying the flag or displaying the marks of registry of that other State Party;

		b	“Preferential jurisdiction” means, in relation to a flag State having concurrent jurisdiction over a relevant offence with another State, the right to exercise its jurisdiction on a priority basis, to the exclusion of the exercise of the other State's jurisdiction over the offence; 

		c	“Relevant offence” means any offence of the kind described in Article 3, paragraph 1, of the Vienna Convention; 

		d	“Vessel” means a ship or any other floating craft of any description, including hovercrafts and submersible crafts.

Chapter II –	International co-operation

	Section 1 –	General provisions

		Article 2 –	General principles

	1	The Parties shall co-operate to the fullest extent possible to suppress illicit traffic in narcotic drugs and psychotropic substances by sea, in conformity with the international law of the sea. 

	2	In the implementation of this Agreement the Parties shall endeavour to ensure that their actions maximise the effectiveness of law enforcement measures against illicit traffic in narcotic drugs and psychotropic substances by sea. 

	3	Any action taken in pursuance of this Agreement shall take due account of the need not to interfere with or affect the rights and obligations of and the exercise of jurisdiction by coastal States, in accordance with the international law of the sea.

	4	Nothing in this Agreement shall be so construed as to infringe the principle of non bis in idem, as applied in national law.

	5	The Parties recognise the value of gathering and exchanging information concerning vessels, cargo and facts, whenever they consider that such exchange of information could assist a Party in the suppression of illicit traffic in narcotic drugs and psychotropic substances by sea.

	6	Nothing in this Agreement affects the immunities of warships and other government vessels operated for non-commercial purposes.

		Article 3 –	Jurisdiction

	1	Each Party shall take such measures as may be necessary to establish its jurisdiction over the relevant offences when the offence is committed on board a vessel flying its flag.

	2	For the purposes of applying this Agreement, each Party shall take such measures as may be necessary to establish its jurisdiction over the relevant offences committed on board a vessel flying the flag or displaying the marks of registry or bearing any other indication of nationality of any other Party to this Agreement. Such jurisdiction shall be exercised only in conformity with this Agreement.

	3	For the purposes of applying this Agreement, each Party shall take such measures as may be necessary to establish its jurisdiction over the relevant offences committed on board a vessel which is without nationality, or which is assimilated to a vessel without nationality under international law.

	4	The flag State has preferential jurisdiction over any relevant offence committed on board its vessel.

	5	Each State may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, or at any later date, by a declaration addressed to the Secretary General of the Council of Europe, inform the other Parties to the agreement of the criteria it intends to apply in respect of the exercise of the jurisdiction established pursuant to paragraph 2 of this article.

	6	Any State which does not have in service warships, military aircraft or other government ships or aircraft operated for non-commercial purposes, which would enable it to become an intervening State under this Agreement may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, by a declaration addressed to the Secretary General of the Council of Europe declare that it will not apply paragraphs 2 and 3 of this Article. A State which has made such a declaration is under the obligation to withdraw it when the circumstances justifying the reservation no longer exist.

		Article 4 –	Assistance to flag States

	1	A Party which has reasonable grounds to suspect that a vessel flying its flag is engaged in or being used for the commission of a relevant offence, may request the assistance of other Parties in suppressing its use for that purpose. The Parties so requested shall render such assistance within the means available to them.	

	2	In making its request, the flag State may, inter alia, authorise the requested Party, subject to any conditions or limitations which may be imposed, to take some or all of the actions specified in this Agreement.

	3	When the requested Party agrees to act upon the authorisation of the flag State given to it in accordance with paragraph 2, the provisions of this Agreement in respect of the rights and obligations of the intervening State and the flag State shall, where appropriate and unless otherwise specified, apply to the requested and requesting Party, respectively.

		Article 5 –	Vessels without nationality

	1	A Party which has reasonable grounds to suspect that a vessel without nationality, or assimilated to a vessel without nationality under international law, is engaged in or being used for the commission of a relevant offence, shall inform such other Parties as appear most closely affected and may request the assistance of any such Party in suppressing its use for that purpose. The Party so requested shall render such assistance within the means available to it.

	2	Where a Party, having received information in accordance with paragraph 1, takes action it shall be for that Party to determine what actions are appropriate and to exercise its jurisdiction over any relevant offences which may have been committed by any persons on board the vessel.

	3	Any Party which has taken action under this article shall communicate as soon as possible to the Party which has provided information, or made a request for assistance, the results of any action taken in respect of the vessel and any persons on board. 

	Section 2 –	Authorisation procedures

		Article 6 –	Basic rules on authorisation 

		Where the intervening State has reasonable grounds to suspect that a vessel, which is flying the flag or displaying the marks of registry of another Party or bears any other indications of nationality of the vessel, is engaged in or being used for the commission of a relevant offence, the intervening State may request the authorisation of the flag State to stop and board the vessel in waters beyond the territorial sea of any Party, and to take some or all of the other actions specified in this Agreement. No such actions may be taken by virtue of this Agreement, without the authorisation of the flag State.

		Article 7 –	Decision on the request for authorisation

		The flag State shall immediately acknowledge receipt of a request for authorisation under Article 6 and shall communicate a decision thereon as soon as possible and, wherever practicable, within four hours of receipt of the request.

		Article 8 –	Conditions 

	1	If the flag State grants the request, such authorisation may be made subject to conditions or limitations. Such conditions or limitations may, in particular, provide that the flag State's express authorisation be given before any specified steps are taken by the intervening State.

	2	Each State may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, by declaration addressed to the Secretary General of the Council of Europe declare that, when acting as an intervening State, it may subject its intervention to the condition that persons having its nationality who are surrendered to the flag State under Article 15 and there convicted of a relevant offence, shall have the possibility to be transferred to the intervening State to serve the sentence imposed.

	Section 3 –	Rules governing action

		Article 9 –	Authorised actions

	1	Having received the authorisation of the flag State, and subject to the conditions or limitations, if any, made under Article 8, paragraph 1, the intervening State may take the following actions:

		i	a	stop and board the vessel;

			b	establish effective control of the vessel and over any person thereon;

			c	take any action provided for in sub-paragraph ii of this article which is considered necessary to establish whether a relevant offence has been committed and to secure any evidence thereof;

			d	require the vessel and any persons thereon to be taken into the territory of the intervening State and detain the vessel there for the purpose of carrying out further investigations;

		ii	and, having established effective control of the vessel:   

			a	search the vessel, anyone on it and anything in it, including its cargo;

			b	open or require the opening of any containers, and test or take samples of anything on the vessel;

			c	require any person on the vessel to give information concerning himself or anything on the vessel;

			d	require the production of documents, books or records relating to the vessel or any persons or objects on it, and make photographs or copies of anything the production of which the competent authorities have the power to require;

			e	seize, secure and protect any evidence or material discovered on the vessel.

	2	Any action taken under paragraph 1 of this article shall be without prejudice to any right existing under the law of the intervening State of suspected persons not to incriminate themselves.

		Article 10 –	Enforcement measures

	1	Where, as a result of action taken under Article 9, the intervening State has evidence that a relevant offence has been committed which would be sufficient under its laws to justify its either arresting the persons concerned or detaining the vessel, or both, it may so proceed.

	2	The intervening State shall, without delay, notify the flag State of steps taken under paragraph 1 above.

	3	The vessel shall not be detained for a period longer than that which is strictly necessary to complete the investigations into relevant offences. Where there are reasonable grounds to suspect that the owners of the vessel are directly involved in a relevant offence, the vessel and its cargo may be further detained on completion of the investigation. Persons not suspected of any relevant offence and objects not required as evidence shall be released. 

	4	Notwithstanding the provisions of the preceding paragraph, the intervening State and the flag State may agree with a third State, Party to this Agreement, that the vessel may be taken to the territory of that third State and, once the vessel is in that territory, the third State shall be treated for the purposes of this Agreement as an intervening State.

		Article 11 –	Execution of action

	1	Actions taken under Articles 9 and 10 shall be governed by the law of the intervening State.

	2	Actions under Article 9, paragraph 1 a, b and d, shall be carried out only by warships or military aircraft, or by other ships or aircraft clearly marked and identifiable as being on government service and authorised to that effect.

	3	a	An official of the intervening State may not be prosecuted in the flag State for any act performed in the exercise of his functions. In such a case, the official shall be liable to prosecution in the intervening State as if the elements constituting the offence had been committed within the jurisdiction of that State. 

		b	In any proceedings instituted in the flag State, offences committed against an official of the intervening State with respect to actions carried out under Articles 9 and 10 shall be treated as if they had been committed against an official of the flag State.

	4	The master of a vessel which has been boarded in accordance with this Agreement shall be entitled to communicate with the authorities of the vessel's flag State as well as with the owners or operators of the vessel for the purpose of notifying them that the vessel has been boarded. However, the authorities of the intervening State may prevent or delay any communication with the owners or operators of the vessel if they have reasonable grounds for believing that such communication would obstruct the investigations into a relevant offence.

		Article 12 –	Operational safeguards

	1	In the application of this Agreement, the Parties concerned shall take due account of the need not to endanger the safety of life at sea, the security of the vessel and cargo and not to prejudice any commercial or legal interest. In particular, they shall take into account:

		a	the dangers involved in boarding a vessel at sea, and give consideration to whether this could be more safely done at the vessel's next port of call;

		b	the need to minimise any interference with the legitimate commercial activities of a vessel;

		c	the need to avoid unduly detaining or delaying a vessel;

		d	the need to restrict the use of force to the minimum necessary to ensure compliance with the instructions of the intervening State.

	2	The use of firearms against, or on, the vessel shall be reported as soon as possible to the flag State.

	3	The death, or injury, of any person aboard the vessel shall be reported as soon as possible to the flag State. The authorities of the intervening State shall fully co-operate with the authorities of the flag State in any investigation the flag State may hold into any such death or injury.

	Section 4 –	Rules governing the exercise of jurisdiction

		Article 13 –	Evidence of offences

	1	To enable the flag State to decide whether to exercise its preferential jurisdiction in accordance with the provisions of Article 14, the intervening State shall without delay transmit to the flag State a summary of the evidence of any offences discovered as a result of action taken pursuant to Article 9. The flag State shall acknowledge receipt of the summary forthwith.

	2	If the intervening State discovers evidence which leads it to believe that offences outside the scope of this Agreement may have been committed, or that suspect persons not involved in relevant offences are on board the vessel, it shall notify the flag State. Where appropriate, the Parties involved shall consult.

	3	The provisions of this Agreement shall be so construed as to permit the intervening State to take measures, including the detention of persons, other than those aimed at the investigation and prosecution of relevant offences, only when:

		a	the flag State gives its express consent; or

		b	such measures are aimed at the investigation and prosecution of an offence committed after the person has been taken into the territory of the intervening State.

		Article 14 –	Exercise of preferential jurisdiction

	1	A flag State wishing to exercise its preferential jurisdiction shall do so in accordance with the provisions of this article.

	2	It shall notify the intervening State to this effect as soon as possible and at the latest within fourteen days from the receipt of the summary of evidence pursuant to Article 13. If the flag State fails to do this, it shall be deemed to have waived the exercise of its preferential jurisdiction. 

	3	Where the flag State has notified the intervening State that it exercises its preferential jurisdiction, the exercise of the jurisdiction of the intervening State shall be suspended, save for the purpose of surrendering persons, vessels, cargoes and evidence in accordance with this Agreement.

	4	The flag State shall submit the case forthwith to its competent authorities for the purpose of prosecution.

	5	Measures taken by the intervening State against the vessel and persons on board may be deemed to have been taken as part of the procedure of the flag State.

		Article 15 –	Surrender of vessels, cargoes, persons and evidence

	1	Where the flag State has notified the intervening State of its intention to exercise its preferential jurisdiction, and if the flag State so requests, the persons arrested, the vessel, the cargo and the evidence seized shall be surrendered to that State in accordance with the provisions of this Agreement.

	2	The request for the surrender of arrested persons shall be supported by, in respect of each person, the original or a certified copy of the warrant of arrest or other order having the same effect, issued by a judicial authority in accordance with the procedure prescribed by the law of the flag State.

	3	The Parties shall use their best endeavours to expedite the surrender of persons, vessels, cargoes and evidence.

	4	Nothing in this Agreement shall be so construed as to deprive any detained person of his right under the law of the intervening State to have the lawfulness of his detention reviewed by a court of that State, in accordance with procedures established by its national law.

	5	Instead of requesting the surrender of the detained persons or of the vessel, the flag State may request their immediate release. Where this request has been made, the intervening State shall release them forthwith.

		Article 16 –	Capital punishment

		If any offence for which the flag State decides to exercise its preferential jurisdiction in accordance with Article 14 is punishable by death under the law of that State, and if in respect of such an offence the death penalty is not provided by the law of the intervening State or is not normally carried out, the surrender of any person may be refused unless the flag State gives such assurances as the intervening State considers sufficient that the death penalty will not be carried out.

	Section 5 –	Procedural and other general rules

		Article 17 –	Competent authorities

	1	Each Party shall designate an authority, which shall be responsible for sending and answering requests under Articles 6 and 7 of this Agreement. So far as is practicable, each Party shall make arrangements so that this authority may receive and respond to the requests at any hour of any day or night. 

	2	The Parties shall furthermore designate a central authority which shall be responsible for the notification of the exercise of preferential jurisdiction under Article 14 and for all other communications or notifications under this Agreement. 

	3	Each Party shall, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, communicate to the Secretary General of the Council of Europe the names and addresses of the authorities designated in pursuance of this article, together with any other information facilitating communication under this Agreement. Any subsequent change with respect to the name, address or other relevant information concerning such authorities shall likewise be communicated to the Secretary General.

		Article 18 –	Communication between designated authorities

	1	The authorities designated under Article 17 shall communicate directly with one another. 

	2	Where, for any reason, direct communication is not practicable, Parties may agree to use the communication channels of ICPO-Interpol or of the Customs Co-operation Council.

		Article 19 –	Form of request and languages

	1	All communications under Articles 4 to 16 shall be made in writing. Modern means of telecommunications, such as telefax, may be used.

	2	Subject to the provisions of paragraph 3 of this article, translations of the requests, other communications and supporting documents shall not be required.

	3	At the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, any Party may communicate to the Secretary General of the Council of Europe a declaration that it reserves the right to require that requests, other communications and supporting documents sent to it, be made in or accompanied by a translation into its own language or into one of the official languages of the Council of Europe or into such one of these languages as it shall indicate. It may on that occasion declare its readiness to accept translations in any other language as it may specify. The other Parties may apply the reciprocity rule.

		Article 20 –	Authentication and legalisation

		Documents transmitted in application of this Agreement shall be exempt from all authentication and legalisation formalities.

		Article 21 –	Content of request

		A request under Article 6 shall specify:

		a	the authority making the request and the authority carrying out the investigations or proceedings;

		b	details of the vessel concerned, including, as far as possible, its name, a description of the vessel, any marks of registry or other signs indicating nationality, as well as its location, together with a request for confirmation that the vessel has the nationality of the requested Party;

		c	details of the suspected offences, together with the grounds for suspicion;

		d	the action it is proposed to take and an assurance that such action would be taken if the vessel concerned had been flying the flag of the intervening State.

		Article 22 –	Information for owners and masters of vessels

		Each Party shall take such measures as may be necessary to inform the owners and masters of vessels flying their flag that States Parties to this Agreement may be granted the authority to board vessels beyond the territorial sea of any Party for the purposes specified in this Agreement and to inform them in particular of the obligation to comply with instructions given by a boarding party from an intervening State exercising that authority.

		Article 23 –	Restriction of use

		The flag State may make the authorisation referred to in Article 6 subject to the condition that the information or evidence obtained will not, without its prior consent, be used or transmitted by the authorities of the intervening State in respect of investigations or proceedings other than those relating to relevant offences.

		Article 24 –	Confidentiality

		The Parties concerned shall, if this is not contrary to the basic principles of their national law, keep confidential any evidence and information provided by another Party in pursuance of this Agreement, except to the extent that its disclosure is necessary for the application of the Agreement or for any investigations or proceedings.

	Section 6 –	Costs and damages

		Article 25 –	Costs

	1	Unless otherwise agreed by the Parties concerned, the cost of carrying out any action under Articles 9 and 10 shall be borne by the intervening State, and the cost of carrying out action under Articles 4 and 5 shall normally be borne by the Party which renders assistance.

	2	Where the flag State has exercised its preferential jurisdiction in accordance with Article 14, the cost of returning the vessel and of transporting suspected persons and evidence shall be borne by it.

		Article 26 –	Damages

	1	If, in the process of taking action pursuant to Articles 9 and 10 above, any person, whether natural or legal, suffers loss, damage or injury as a result of negligence or some other fault attributable to the intervening State, it shall be liable to pay compensation in respect thereof.

	2	Where the action is taken in a manner which is not justified by the terms of this Agreement, the intervening State shall be liable to pay compensation for any resulting loss, damage or injury. The intervening State shall also be liable to pay compensation for any such loss, damage or injury, if the suspicions prove to be unfounded and provided that the vessel boarded, the operator or the crew have not committed any act justifying them.

	3	Liability for any damage resulting from action under Article 4 shall rest with the requesting State, which may seek compensation from the requested State where the damage was a result of negligence or some other fault attributable to that State.

Chapter III –	Final provisions

		Article 27 –	Signature and entry into force

	1	This Agreement shall be open for signature by the member States of the Council of Europe which have already expressed their consent to be bound by the Vienna Convention. They may express their consent to be bound by this Agreement by:

		a	signature without reservation as to ratification, acceptance or approval; or

		b	signature subject to ratification, acceptance or approval, followed by ratification, acceptance or approval.
	
	2	Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary General of the Council of Europe.

	3	This Agreement shall enter into force on the first day of the month following the expiry of a period of three months after the date on which three member States of the Council of Europe have expressed their consent to be bound by the Agreement in accordance with the provisions of paragraph 1.

	4	In respect of any signatory State which subsequently expresses its consent to be bound by it, the Agreement shall enter into force on the first day of the month following the expiry of a period of three months after the date of its consent to be bound by the Agreement in accordance with the provisions of paragraph 1.

		Article 28 –	Accession 

	1	After the entry into force of this Agreement, the Committee of Ministers of the Council of Europe, after consulting the Contracting States to the Agreement, may invite any State which is not a member of the Council but which has expressed its consent to be bound by the Vienna Convention to accede to this Agreement, by a decision taken by the majority provided for in Article 20.d of the Statute of the Council of Europe and by the unanimous vote of the representatives of the Contracting States entitled to sit on the Committee.

	2	In respect of any acceding State, the Agreement shall enter into force on the first day of the month following the expiry of a period of three months after the date of deposit of the instrument of accession with the Secretary General of the Council of Europe.

		Article 29 –	Territorial application

	1	Any State may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, specify the territory or territories in respect of which its consent to be bound to this Agreement shall apply.

	2	Any State may, at any later date, by a declaration addressed to the Secretary General of the Council of Europe, extend its consent to be bound by the present Agreement to any other territory specified in the declaration. In respect of such territory the Agreement shall enter into force on the first day of the month following the expiry of a period of three months after the date of receipt of such declaration by the Secretary General.

	3	In respect of any territory subject to a declaration under paragraphs 1 and 2 above, authorities may be designated under Article 17, paragraphs 1 and 2.

	4	Any declaration made under the preceding paragraphs may, in respect of any territory specified in such declaration, be withdrawn by a notification addressed to the Secretary General. The withdrawal shall become effective on the first day of the month following the expiry of a period of three months after the date of receipt of such notification by the Secretary General.

		Article 30 –	Relationship to other conventions and agreements

	1	This Agreement shall not affect rights and undertakings deriving from the Vienna Convention or from any international multilateral conventions concerning special matters.

	2	The Parties to the Agreement may conclude bilateral or multilateral agreements with one another on the matters dealt with in this Agreement, for the purpose of supplementing or strengthening its provisions or facilitating the application of the principles embodied in it and in Article 17 of the Vienna Convention.

	3	If two or more Parties have already concluded an agreement or treaty in respect of a subject dealt with in this Agreement or have otherwise established their relations in respect of that subject, they may agree to apply that agreement or treaty or to regulate those relations accordingly, in lieu of the present Agreement, if it facilitates international co‑operation.

		Article 31 –	Reservations 

	1	Any State may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, declare that it avails itself of one or more of the reservations provided for in Article 3, paragraph 6, Article 19, paragraph 3 and Article 34, paragraph 5. No other reservation may be made.

	2	Any State which has made a reservation under the preceding paragraph may wholly or partly withdraw it by means of a notification addressed to the Secretary General of the Council of Europe. The withdrawal shall take effect on the date of receipt of such notification by the Secretary General.

	3	A Party which has made a reservation in respect of a provision of this Agreement may not claim the application of that provision by any other Party. It may, however, if its reservation is partial or conditional, claim the application of that provision in so far as it has itself accepted it.

		Article 32 –	Monitoring committee

	1	After the entry into force of the present Agreement, a monitoring committee of experts representing the Parties shall be convened at the request of a Party to the Agreement by the Secretary General of the Council of Europe.

	2	The monitoring committee shall review the working of the Agreement and make appropriate suggestions to secure its efficient operation. 

	3	The monitoring committee may decide its own procedural rules.

	4	The monitoring committee may decide to invite States not Parties to the Agreement as well as international organisations or bodies, as appropriate, to its meetings.

	5	Each Party shall send every second year a report on the operation of the Agreement to the Secretary General of the Council of Europe in such form and manner as may be decided by the monitoring committee or the European Committee on Crime Problems. The monitoring committee may decide to circulate the information supplied or a report thereon to the Parties and to such international organisations or bodies as it deems appropriate.

		Article 33 –	Amendments

	1	Amendments to this Agreement may be proposed by any Party, and shall be communicated by the Secretary General of the Council of Europe to the member States of the Council of Europe and to every non‑member State which has acceded to or has been invited to accede to the Agreement in accordance with the provisions of Article 28.

	2	Any amendment proposed by a Party shall be communicated to the European Committee on Crime Problems, which shall submit to the Committee of Ministers its opinion on the proposed amendment.

	3	The Committee of Ministers shall consider the proposed amendment and the opinion submitted by the European Committee on Crime Problems, and may adopt the amendment.

	4	The text of any amendment adopted by the Committee of Ministers in accordance with paragraph 3 of this article shall be forwarded to the Parties for acceptance.

	5	Any amendment adopted in accordance with paragraph 3 of this article shall come into force on the thirtieth day after all the Parties have informed the Secretary General of their acceptance thereof.

		Article 34 –	Settlement of disputes

	1	The European Committee on Crime Problems of the Council of Europe shall be kept informed of the interpretation and application of this Agreement. 

	2	In case of a dispute between Parties as to the interpretation or application of this Agreement, the Parties shall seek a settlement of the dispute through negotiation or any other peaceful means of their choice, including submission of the dispute to the European Committee on Crime Problems, to an arbitral tribunal whose decisions shall be binding upon the Parties, mediation, conciliation or judicial process, as agreed upon by the Parties concerned.

	3	Any State may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, or on any later date, by a declaration addressed to the Secretary General of the Council of Europe, declare that, in respect of any dispute concerning the interpretation or application of this Agreement, it recognises as compulsory, without prior agreement, and subject to reciprocity, the submission of the dispute to arbitration in accordance with the procedure set out in the appendix to this Agreement.

	4	Any dispute which has not been settled in accordance with paragraphs 2 or 3 of this article shall be referred, at the request of any one of the parties to the dispute, to the International Court of Justice for decision.

	5	Any State may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, by a declaration addressed to the Secretary General of the Council of Europe, declare that it does not consider itself bound by paragraph 4 of this article.

	6	Any Party having made a declaration in accordance with paragraphs 3 or 5 of this article may at any time withdraw the declaration by notification to the Secretary General of the Council of Europe.
	
		Article 35 –	Denunciation

	1	Any Party may, at any time, denounce this Agreement by means of a notification addressed to the Secretary General of the Council of Europe.

	2	Such denunciation shall become effective on the first day of the month following the expiry of a period of three months after the date of receipt of the notification by the Secretary General.

	3	The present Agreement shall, however, continue to remain effective in respect of any actions or proceedings based on applications or requests made during the period of its validity in respect of the denouncing Party.

		Article 36 –	Notifications

		The Secretary General of the Council of Europe shall notify the member States of the Council, any State which has acceded to this Agreement and the Secretary General of the United Nations of:

		a	any signature;

		b	the deposit of any instrument of ratification, acceptance, approval or accession;

		c	the name of any authority and any other information communicated pursuant to Article 17;

		d	any reservation made in accordance with Article 31, paragraph 1;

		e	the date of entry into force of this Agreement in accordance with Articles 27 and 28;

		f	any request made under Article 32, paragraph 1, and the date of any meeting convened under that paragraph;

		g	any declaration made under Article 3, paragraphs 5 and 6, Article 8, paragraph 2, Article 19, paragraph 3 and Article 34, paragraphs 3 and 5;

		h	any other act, notification or communication relating to this Agreement.

		In witness whereof the undersigned, being duly authorised thereto, have signed this Agreement.

		Done at Strasbourg, this 31st day of January 1995, in English and in French, both texts being equally authentic, in a single copy which shall be deposited in the archives of the Council of Europe. The Secretary General of the Council of Europe shall transmit certified copies to each member State of the Council of Europe and to any State invited to accede to this Agreement.

Appendix

	1	The Party to the dispute requesting arbitration pursuant to Article 34, paragraph 3, shall inform the other Party in writing of the claim and of the grounds on which its claim is based.

	2	The Parties concerned shall establish an arbitral tribunal.

	3	The arbitral tribunal shall consist of three members. Each Party shall nominate an arbitrator. Both Parties shall, by common accord, appoint the presiding arbitrator.

	4	Failing such nomination or such appointment by common accord within four months from the date on which the arbitration was requested, the necessary nomination or appointment shall be entrusted to the Secretary General of the Permanent Court of Arbitration.

	5	Unless the Parties agree otherwise, the tribunal shall determine its own procedure.

	6	Unless otherwise agreed between the Parties, the tribunal shall decide on the basis of the applicable rules of international law or, in the absence of such rules, ex aequo et bono.

	7	The tribunal shall reach its decision by a majority of votes. Its decision shall be final and binding.