Author: Heňa
Last saved by: agenda0

Dôvodová správa

Všeobecná časť

	Právna úprava Slovenskej republiky v oblasti  zahraničného obchodu už nezodpovedá súčasným potrebám ekonomického vývoja. Napriek pristúpeniu Slovenskej republiky k celému komplexu multilaterálnych zmlúv o medzinárodnom obchode v rámci Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), ako aj viacerým bilaterálnym zmluvám, platná právna úprava neumožňuje v plnom rozsahu využívať obchodno-politické nástroje vyplývajúce z týchto zmlúv. 

	Využívanie týchto nástrojov je čiastočne riešené v parciálnych právnych normách, akými sú napr. zákon č. 59/1997 Z.z. o ochrane pred dumpingom pri dovoze tovaru, zákon č. 214/1997 Z.z. o ochranných opatreniach pri dovoze, zákon č. 226/1997 Z.z. o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach. Obdobne opatrenia v zahraničnom obchode vyplývajúce z Dohody WTO o poľnohospodárstve boli premietnuté do zákona č. 240/1998 Z.z. o poľnohospodárstve, avšak nie v tak širokom rozsahu, ako to umožňuje uvedená dohoda. Napr. chýba možnosť ochrany pred dovozom poľnohospodárskych výrobkov pre prípad nízkej dovoznej ceny, ako aj možnosť využitia odvetných ochranných opatrení voči opatreniam prijatým inými štátmi vo vzťahu k Slovenskej republike.

	Pokiaľ ide o dovoz a vývoz niektorých druhov tovaru, u ktorých v záujme ochrany obchodno-politických, bezpečnostných alebo iných dôležitých záujmov Slovenskej republiky alebo na zabezpečenie plnenia jej medzinárodných záväzkov je potrebné ich dovoz alebo vývoz zakázať, množstevne obmedziť alebo monitorovať, doterajšia právna úprava sa opierala o splnomocňovacie ustanovenie § 56 zákona č. 42/1980 Zb. o hospodárskych stykoch so zahraničím v znení neskorších predpisov, ktorý bol zrušený zákonom č. 513/1991 Zb. Obchodný zákonník, pričom ale v rozpore so zaužívanou legislatívnou praxou boli ponechané v platnosti niektoré jeho už obsolentné ustanovenia, vrátane už uvedeného ustanovenia § 56.
	
           Z uvedeného vyplýva, že v súčasnej právnej úprave chýba jednak transformačná norma pre súčasné platné pravidlá medzinárodného obchodu a zároveň chýba komplexná norma, ktorá by definovala základné podmienky na uplatnenie účinnej ochrany slovenskej ekonomiky v niektorých mimoriadnych situáciách podľa princípov mnohostrannej obchodnej politiky WTO, ako aj Európskej dohody zakladajúcej pridruženie medzi Slovenskou republikou a Európskymi spoločenstvami a ďalších medzinárodných zmlúv, ktorými je Slovenská republika viazaná (EFTA, CEFTA, atď.).
 	
	Otázka vzťahu navrhovaného zákona k platným ustanoveniam zákona č. 42/1980 Zb., o hospodárskych stykoch so zahraničím, je riešená zrušením všetkých tých ustanovení predmetného zákona, ktoré Obchodný zákonník doteraz nezrušil, a ktoré naviac sú obsolentné.  

Ochranné opatrenia uplatňované podľa tohoto zákona majú vo väčšine prípadov formu  tarifných  opatrení,  t. j.  úpravy cla,  zavedenia  dodatočného  cla,  zvýšenie  colnej  sadzby  alebo 

zavedenie cla na tovar, na ktorý bola zmluvná sadzba cla alebo zavedenie dovoznej prirážky, ale aj formu netarifných opatrení, t. j. zákazov dovozu alebo vývozu tovaru, alebo zavedenia sledovania dovozu alebo vývozu niektorých druhov tovaru (monitoring) alebo množstvových obmedzení na dovoz alebo vývoz tovaru.

	Pôvodný zámer, z ktorého predkladaný návrh zákona vychádza, konštruoval postup pri získavaní podkladov pre prijatie ochranného opatrenia na princípe šetrenia sui generis /svojho druhu/ a vôbec nepočítal s použitím správneho poriadku. Na túto konštrukciu nadviazal a ďalej ju rozvádza samotný návrh zákona a to z niekoľkých dôvodov:

-	hlavný dôvod vyplýva už z úpravy pôsobnosti správneho poriadku, ktorý ustanovuje, že sa podľa tohoto zákona postupuje v prípadoch, keď sa orgány štátnej správy rozhodujú o právach, právom chránených záujmoch a povinnostiach fyzických osôb a právnických osôb. Predmetom prešetrovania podľa tohto zákona však nie sú práva, právom chránené záujmy alebo povinnosti konkrétnych osôb, ale dovozný alebo vývozný režim určitého tovaru alebo výrobku, prípadne obchodno-politické správanie sa určitého štátu /štátov/, na čo nie je možné právnu úpravu správneho poriadku použiť.
-	vzhľadom na to, že sa rozhoduje o určitom výrobku (tovare) alebo skupine výrobkov (toaru), bez ohľadu na to, ktorý konkrétny subjekt ich vyrába, dováža alebo vyváža, a rozhodujúcim kritériom je len krajina pôvodu, nie je vhodné prijímať ochranné opatrenie formou rozhodnutia v správnom konaní, ako individuálneho správneho aktu.

	Z uvedených dôvodov považujeme za optimálne riešenie uplatnenie tarifných opatrení formou nariadenia vlády so všeobecnou platnosťou a vyhlásením v Zbierke zákonov a uplatnenie netarifných opatrení, ktoré ak majú byť účinné, je treba uplatniť veľmi operatívne, formou vyhlášok Ministerstva hospodárstva SR.

	Žiadna z medzinárodných zmlúv, z ktorých návrh zákona vychádza, nepožaduje preskúmateľnosť uplatneného ochranného opatrenia v rámci inštančného postupu vo vnútri verejnej správy ani zo strany súdnej moci. Oprávnenosť na uplatnenie opatrenia je pod prísnym dohľadom medzinárodných inštitúcií a tieto kontrolné mechanizmy sú medzinárodným spoločenstvom považované za dostatočné pre zabránenie svojvoľného alebo diskriminačného správania sa štátu, ktorý ochranné opatrenie uplatňuje. 

	Prijatím Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO) prevzala na seba Slovenská republika záväzok transformovať jej ustanovenia do svojho právneho poriadku. Medzi tieto pravidlá medzinárodných obchodných vzťahov patria aj dohody, ktoré upravujú podmienky, podľa ktorých je možné riešiť niektoré mimoriadne situácie súvisiace s dovozom alebo vývozom. Obdobné podmienky sú zakotvené tiež v ďalších medzinárodných zmluvách, ktorými je Slovenská republika viazaná a z ktorých jednou z najdôležitejších je Európska dohoda zakladajúca pridruženie medzi Slovenskou republikou  a Európskymi spoločenstvami. V súlade s uvedenými pravidlami obsahuje návrh zákona nasledujúce nástroje zahranično-obchodnej politiky:

•	opatrenia na ochranu pred nadmerným dovozom nezačlenených textilných výrobkov,
•	opatrenia na ochranu pred dovozom niektorých poľnohospodárskych výrobkov,

•	opatrenia na ochranu rozvíjajúcich sa výrobných odvetví,
•	opatrenia na ochranu pred nedovolenými prekážkami obchodu,
•	opatrenia na ochranu niektorých ďalších dôležitých záujmov štátu,
•	licenčné konanie.

	Cieľom uvedených nástrojov nie je len príslušným opatrením zamedziť na určitú dobu nežiadúcemu stavu. Ich hlavným cieľom je vytvorenie podmienok na to, aby sa dotknuté odvetvie alebo celá ekonomika mohla regenerovať tak, aby po zrušení ochranného opatrenia dokázala v podmienkach liberalizovaného obchodu konkurovať. Spoločným pravidlom na uplatňovanie týchto opatrení je to, že musia byť časovo obmedzené a postupne uvoľňované v nadväznosti na postupnú elimináciu negatívnych účinkov dovozu alebo vývozu tovaru na tuzemských výrobcov a výrobné odvetvia, región alebo hospodárstvo Slovenskej republiky.

	Podmienky, za ktorých môžu byť ochranné opatrenia uplatnené, sú medzinárodnou zmluvnou úpravou presne špecifikované. Prijatie takých opatrení musí byť oznámené WTO a ich kompatibilita s medzinárodnými zmluvami sa v rámci tejto organizácie skúma. Ak však členovia WTO chcú takéto opatrenia prijať, musia najprv preukázať, že majú vo svojom právnom poriadku predpisy patričnej právnej sily, ktoré transformujú medzinárodné pravidlá a umožňujú prijatie ochranných opatrení v súlade s medzinárodnými zmluvami. Aj tieto vnútroštátne predpisy podliehajú skúmaniu orgánov WTO z hľadiska ich kompatibility. Ak je zistené, že národná právna úprava medzinárodnej zmluve nezodpovedá, takáto krajina nemôže úspešne notifikovať prípadné ochranné opatrenia vo WTO. 

	Pri príprave návrhu zákona o niektorých opatreniach v zahraničnom obchode sa vychádzalo z dvoch základných zdrojov. Prvým z nich je Dohoda o zriadení Svetovej obchodnej organizácie (Dohoda o WTO), druhým Európska dohoda o pridružení a právne predpisy Európskej únie. Predložený návrh je s uvedenými zdrojmi v súlade a transformuje do slovenského právneho poriadku príslušné časti hlavne nasledujúcich dokumentov:

•	Dohoda o ochranných opatreniach, ktorá ustanovuje pravidlá pre uplatňovanie ochranných opatrení podľa článku XIX GATT 1994.
•	Dohoda o textile a ošatení, ktorá v priebehu prechodného obdobia umožňuje uplatňovať jej ustanovenia pre začleňovanie odvetvia textilu a ošatenia do rámca GATT 1994. Jej platnosť bude ukončená v r. 2004.
•	Dohoda o poľnohospodárstve, ktorá tvorí základ pre začatie procesu reformy v obchode s poľnohospodárskymi výrobkami.
•	Dohoda o dovoznom licenčnom konaní, ktorá umožňuje, že dovozné licencie môžu byť používané k vykonávaniu tých opatrení, ktoré boli prijaté podľa príslušných ustanovení GATT 1994.
•	Dohovor o ustanoveniach o platobnej bilancii GATT 1994 upravujúci v súlade s článkami XII a XVIII /B/ GATT 1994 prijímanie obmedzujúcich dovozných opatrení z dôvodu nepriaznivej platobnej bilancie.

	Vzhľadom na to, že dňom vstupu Slovenskej republiky do Európskej únie prevezmeme komunitárne  právo   vzťahujúce   sa   na  obchodnú  politiku,   bolo   cieľom    pri   implementácii 

príslušných dohôd uzatvorených v rámci WTO do tohto zákona priblížiť sa k analogickým právnym predpisom Európskych spoločenstiev. Preto bolo prihliadnuté a čiastočne i využitá úprava procedurálnych pravidiel tak, ako sú v predpisoch EÚ obsiahnuté. Ide hlavne o nariadenie Rady ES č. 3285/94, o spoločných pravidlách pri dovoze, v znení neskorších predpisov, nariadenie Rady ES č. 3286/94, o postupoch Spoločenstva v oblasti spoločnej obchodnej politiky s cieľom zabezpečiť výkon práv Spoločenstva podľa medzinárodných obchodných pravidiel, hlavne pravidiel dohodnutých v rámci WTO, a ustanovených v nariadení Rady ES č. 3030/93, o spoločnom režime na dovozy niektorých textilných výrobkov, pochádzajúcich z tretích krajín, v znení neskorších predpisov.

	Prijatím tohto zákona začlení Slovenská republika do svojho právneho poriadku doposiaľ chýbajúce nástroje obchodnej politiky, ktoré sú  bežne využívané vo vyspelých krajinách sveta.

Aplikácia predkladanej právnej úpravy nevylučuje uplatnenie ďalších právnych predpisov ako napr. zákon č. 59/1997 Z.z. na ochranu pred dovozom dumpingových výrobkov, zákon č. 264/1999 Z.z. o technických požiadavkách na výrobky a o preukazovaní zhody alebo zákon č. 90/1998 Z.z. o stavebných výrobkoch a pod.

Súlad navrhovaného zákona s Ústavou Slovenskej republiky, jej právnym poriadkom a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná:

Pre alternatívu I

	Navrhovaný zákon je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, jej právnym poriadkom a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná.

Pre alternatívu II

Podpredsedom vlády pre ekonomiku navrhnutý aukčný model predaja licencií za najvyššiu ponúknutú cenu za licenciu, ktorý je zapracovaný ako alternatíva II k tretej časti zákona, podľa názoru Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“) je:
a)	v rozpore s pravidlami WTO pre udeľovanie neautomatických licencií (rovnaký prístup subjektov k licenciám, potrebu zohľadňovať doterajšie využitie licencií, rozpor s čl. VIII Všeobecnej dohody o clách a obchode GATT 1994, ktorý obmedzuje sumu všetkých  poplatkov uhradených štátu za získanie licencie na čiastku zodpovedajúcu približným nákladom štátneho orgánu za vydanie licencie. Aukčný systém predaja licencií nepoužíva žiadny z členských štátov WTO.
b)	je v rozpore s bilaterálnymi záväzkami SR s EÚ a Českou republikou, ktoré aukčný systém predaja licencií nepoužívajú a nemajú ho ani právne upravený, pričom z týchto dohôd vyplýva požiadavka na rovnakú právnu úpravu podmienok dovozu a vývozu a v konečnom dôsledku je aj

c)	z ústavnoprávneho hľadiska problematická, najmä z hľadiska ustanovení čl. 12 ods. 2 s čl. 35 a s čl. 55 Ústavy Slovenskej republiky.
Podľa čl. 12 ods. 2 Ústavy SR: „nikoho nemožno poškodzovať, zvýhodňovať alebo znevýhodňovať z majetkových dôvodov“. 
Podľa čl. 35 Ústavy SR: „každý má právo podnikať a uskutočňovať zárobkovú činnosť“. Licencia na určitý druh podnikania a  zárobkovej činnosti, akým je dovoz a vývoz tovaru udeľovaná na základe aukčnej ceny, teda podľa majetkového cenzu, vylučuje kapitálovo slabších malých a stredných podnikateľov z možnosti dovozu kvalitnejších a lacnejších surovín a vývozu ich výrobkov, teda obmedzuje až vylučuje ich z istých druhov podnikateľskej a zárobkovej činnosti. 
Podľa čl. 55 Ústavy SR: „Slovenská republika chráni a podporuje hospodársku súťaž“, pričom „podrobnosti ustanoví zákon“. Zákon č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže v § 39 ustanovuje, že: „orgány štátnej správy dbajú, aby zjavnou podporou zvýhodňujúcou určitých podnikateľov alebo inými spôsobmi neobmedzovali hospodársku súťaž“.
Zavedenie aukčného systému predaja licencií je evidentné v rozpore s citovanými ustanoveniami Ústavy SR a zákona č. 136/2001 Z. z.
d)	je v rozpore s § 39 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže, 
e)	je v rozpore s čl. 23 Dohody medzi Slovenskou republikou a Českou republikou o vytvorení colnej únie, ktorý ustanovuje, že zmluvné strany budú mať rovnaké právne normy pre dovozné a vývozné licenčné konanie.

Podľa názoru podpredsedu vlády pre ekonomiku:

a)	Aukčný spôsob udeľovania licencií nie je v rozpore s čl. 12 Ústavy SR, pretože nediskriminuje žiadnu skupinu osôb v závislosti na ich majetku. V návrhu je jasne ustanovené, že všetci, bez ohľadu na majetkové pomery sa môžu aukcie zúčastniť za rovnakých podmienok a každá žiadosť bude posudzovaná na základe rovnakých kritérií, v zákone ustanovených.
Nie je možné tvrdiť, že aukcia tým že o udelenie licencie sa „licituje“, teda získava ju najvyššia ponuka, fakticky diskriminuje majetkovo slabšiu skupinu osôb. Ústava neustanovuje, že každý má právo vlastniť taký majetok, aby mohol vykonávať a zúčastňovať sa všetkých spoločenských činností. Faktické rozdiely v majetkovej situácii sú úplne prirodzené a v tomto smere ani nemôže existovať jednotnosť u všetkých osôb. Z tohto pohľadu by bolo protiústavné aj verejné obstarávanie, progresívne zdaňovanie, vysoké správne poplatky, ktoré tiež fakticky znemožňujú dostupnosť niektorých úkonov pre isté skupiny ľudí, a de facto akákoľvek podnikateľská činnosť, kde sa rozhoduje podľa najvyššej ponuky.
Dôležité je, že v návrhu je všetkým bez rozdielu umožnené za rovnakých podmienok zúčastniť sa licenčného konania a získať licenciu, ak splnia zákonom ustanovené podmienky.
b)	Využívanie aukčného spôsobu udeľovania neautomatických licencií v praxi je v členských štátoch WTO raritou, avšak dohoda WTO ho explicitne nevylučuje. Podľa GATT 94 poplatky ukladané pri dovoze alebo vývoze majú byť obmedzené na čiastku zodpovedajúcu približným nákladom na poskytnuté služby. Poplatok za udelenie akejkoľvek licencie je paušálny vo výške 1.000 Sk. Aukčná cena platená subjektami, ktoré v aukcii uspejú, nie je poplatkom pri dovoze alebo vývoze, ale predstavuje cenu za úspech v aukcii.
c)	Aukčný spôsob udeľovania licencií nie je v rozpore s bilaterálnymi záväzkami SR s EÚ a Českou republikou. Zmluva o colnej únii medzi SR a ČR v čl. 1 ustanovuje zásady spoločnej obchodnej a colnej politiky voči tretím štátom, zhodnú legislatívu, pokiaľ ide o predpisy na vymeriavanie, platenie, vrátenie a oslobodenie od cla, na leasing, na poukazovanie tovaru, rovnaké zákazy a obmedzenia v dovoze a vývoze vrátane netarifných opatrení a pozastavenie ciel v prípadoch odôvodneného ekonomického záujmu, neprijímať opatrenia znevýhodňujúce zmluvné strany a podobne. Návrh nič z toho neobsahuje, aj keď sa navrhuje odlišný spôsob udeľovania licencií, nemení sa podstata konania, ani sa neobmedzuje prístup k licenciám. Naopak navrhované úpravy majú za cieľ urýchliť udeľovanie licencií a stransparentniť celý proces spolu s obmedzením až odstránením možností korupcie, čo bude prínosom aj pre českú stranu. 

Dopad navrhovaného zákona na štátny rozpočet, rozpočet vyšších územných celkov a rozpočet obcí a na zamestnanosť:

Pre alternatívu I

	Navrhovaná právna úprava bude vykonávaná v rámci existujúcich štruktúr štátnej správy tak, že nedôjde k zvýšeniu limitu zamestnancov Ministerstva hospodárstva SR, Ministerstva financií SR a ostatných orgánov štátnej správy a ani u orgánov samospráv miest a obcí alebo vyšších územných celkov.
Uplatňovanie ochranných opatrení podľa tohoto zákona v konkrétnych prípadoch posilní príjmovú časť štátneho rozpočtu, a to hlavne formou výberu dodatočného cla. U ochraňovaných domácich výrobných odvetví podporí dosiahnutie  ekonomickej stability a rozvoja, čo môže mať priamy vplyv na zvýšenie príjmov štátneho rozpočtu a zníženie miery nezamestnanosti.
Navrhovaný zákon nebude mať dopad na výdavkovú časť štátneho rozpočtu. 

Pokiaľ ide o príjmovú časť štátneho rozpočtu navrhovaným zákonom dôjde k zníženiu príjmov v dôsledku dvoch vplyvov:
a)	navrhovanou zmenou výšky správnych poplatkov (článok II návrhu zákona) z doterajších valorických poplatkov (vypočítavaných percentuálnou sadzbou z hodnoty dovozu a vývozu) na paušálne poplatky  v sume 1 000 Sk za vydanie rozhodnutia o udelení licencie dôjde k zníženiu príjmov štátneho rozpočtu  o 232 mil. Sk ročne,
b)	znížením počtu  licencií z doterajších cca 20 000 ročne na cca 8 000 ročne dôjde k ďalšiemu zníženiu príjmov o 12 mil. Sk.
Celkové zníženie príjmov štátneho rozpočtu predstavuje 244 mil. Sk/rok. 

Pre alternatívu II

Dôsledky na príjmovú časť štátneho rozpočtu okrem celkového zníženia príjmov štátneho rozpočtu o cca 244 mil. Sk/rok (z rovnakých dôvodov ako je uvedené v alternatíve I ) môžu byť aj pozitívne ovplyvnené výnosmi z aukčného predaja licencií, ktorých celkovú sumu však nie je možné kvantifikovať vzhľadom na to, že cena za licenciu sa bude generovať v aukcii na princípe ponuky a dopytu. Celkový dopad na príjmovú časť štátneho rozpočtu nie je preto možné kvantifikovať.

Dôsledky na výdavkovú časť štátneho rozpočtu môžu byť negatívne ovplyvnené požiadavkami vyplývajúcimi  z § 30 ods. 3 písm. b) a c) alternatívy II, podľa ktorých má žiadateľ o udelenie licencie predkladať spolu so žiadosťou aj potvrdenia daňového úradu, colného orgánu, Národného úradu práce, Sociálnej poisťovne, príslušnej zdravotnej poisťovne, že voči žiadateľovi neevidujú žiadne nedoplatky, ktoré sa vymáhajú výkonom rozhodnutia. Aj pri znížení počtu licencií  z cca 20 000 na  cca 8 000  ročne z titulu vydávania potvrdení o neevidovaní nedoplatkov podľa uvedených ustanovení návrhu zákona môže dôjsť k zvýšeniu nákladov ako aj počtu zamestnancov v príslušných úradoch a poisťovniach, spojených so zvýšenými nárokmi na výdavky zo štátneho rozpočtu. Tieto dopady na verejné financie a zamestnanosť však nie je možné presne kvalifikovať a kvantifikovať, vyžadujú si vykonanie podrobných analýz na základe aplikácie zákona a nie je ich preto možné ani vyčísliť odborným odhadom pred uvedením zákona do praxe. 
	Rozpočtové dôsledky navrhovaného zákona boli v súlade s § 51 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov prerokované s Ministerstvom financií Slovenskej republiky. ktoré zaujalo stanovisko, že nesúhlasí s predložením predmetného návrhu zákona, vzhľadom na skutočnosť, že: „jeho prijatie by malo nepriaznivé dôsledky na príjmovú i výdavkovú časť štátneho rozpočtu na rok 2002, pri znížení počtu licenčných položiek a zavedení paušálneho správneho poplatku podľa návrhu podpredsedu vlády pre ekonomiku. 

Doložka finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov a vplyvov na zamestnanosť:

a)	Vyčíslenie odhadu dopadov zákona na verejné financie je uvedený v časti dopadu zákona na štátny rozpočet, rozpočet vyšších územných celkov a obcí.
b)	Odhad dopadov na obyvateľov, hospodárenie podnikateľskej sféry
1.	   podľa alternatívy I  tretej časti zákona, nebude mať zákon dopad na životnú úroveň obyvateľstva a zvyšovanie kvality života obyvateľstva. Podľa alternatívy II by dochádzalo k zvýšeniu ceny tovaru, ktorých dovoz a vývoz podlieha aukčnému systému predaja licencií – tovary by sa predražili minimálne o aukčnú cenu licencie na jednotku tovaru,
2. a 3. alternatíva I podporuje rozvoj proexportných aktivít podnikateľských subjektov a je v súlade s cieľmi hospodárskej politiky. Alternatíva II predražuje vývozy o ich aukčnú cenu, a tým zrušuje aj konkurencie schopnosť slovenských výrobcov a vývozcov na zahraničných trhoch. Okrem toho diskriminuje kapitálovo slabších podnikateľov pri ich účasti na exporte, ale aj pri dovoze surovín pre tuzemskú výrobu. Zvyšuje náklady na export výrobkov alebo dovoz surovín aj tým, že okrem doterajšieho správneho poplatku musí dovozca alebo vývozca zaplatiť aj aukčnú cenu – cenu za úspech v aukcii, ktorá môže byť rádove aj o niekoľko desať násobkov vyššia ako doterajší valorický správny poplatok za udelenie licencie. 
	Z tohto pohľadu je alternatíva II v rozpore s cieľmi hospodárskej politiky štátu.
c)	Odhad dopadov na životné prostredie
Alternatíva I je v súlade s cieľmi štátnej environmentálnej politiky a s Národným environmentálnym   programom   (uznesenie  vlády  SR  č. 1112/1999),  ako  aj   so  zákonom
Národnej rady Slovenskej republiky č. 127/1994 Z. z. o posudzovaní vplyvov na životné prostredie. Pri udeľovaní neautomatických licencií podľa alternatívy I sa postupuje podľa zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní, to znamená, že ministerstvo vždy musí zohľadniť stanovisko orgánov životného prostredia u tých druhov tovarov, kde to zákon vyžaduje. 
Pri alternatíve II, kde jediným kritériom na udelenie licencie je výška ponúknutej aukčnej ceny, stanoviská orgánov životného prostredia sa nemôžu zohľadniť.
d)	Dopad na zamestnanosť bola uvedená v časti Dopad na rozpočty a zamestnanosť. (Pri alternatíve I nebude žiadny dopad, pri alternatíve II sa  zvýši počet zamestnaných na daňových úradoch, colniciach, sociálnej poisťovni a úradoch práce).

DOLOŽKA ZLUČITEĽNOSTI
návrhu zákona
s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1.	Navrhovateľ zákona: Vláda Slovenskej republiky

2.	Názov návrhu zákona: Návrh zákona o niektorých opatreniach v zahraničnom obchode a o zmene a doplnení niektorých zákonov 

3.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:
-problematika návrhu zákona je prioritou aproximácie práva podľa čl. 70         Európskej dohody o pridružení  – colné právo. Európska dohoda o pridružení upravuje predmetnú problematiku v článkoch 25 - 32, 34 – 37 a v článku 65.
-problematika návrhu zákona nie je prioritou aproximácie práva podľa  aktualizovaného znenia NPAA
                   -problematika návrhu zákona nie je prioritou podľa Partnerstva pre vstup
       -problematika návrhu zákona je prioritou aproximácie práva podľa prílohy tzv. Bielej         
        knihy, kapitola 21 – colná únia
                   -problematika návrhu zákona nie je prioritou aproximácie práva podľa screeningu
                   -návrh zákona nie je úlohou zahrnutou do Plánu legislatívnych úloh vlády SR na rok   
                   2002
-návrh zákona je nie je úlohou zahrnutou do Prioritných úloh vlády SR na rok 2002
-návrh zákona nie je prioritou vyplývajúcou pre SR z Pravidelnej správy Európskej   komisie o stave pripravenosti SR na členstvo v EÚ z 13. Novembra 2001 
a)	V negociačnej pozícii ku kapitole 1- Slobodný pohyb tovaru prevzala SR záväzok akceptácie acquis a pripravenosti na jeho implementáciu v plnom rozsahu k referenčnému dátumu vstupu do EÚ 1.januára 2004.
                   V  negociačnej pozícii ku kapitole 25 - Colná únia prevzala SR záväzok akceptácie     
                   acquis a pripravenosti na jeho implementáciu v plnom rozsahu k referenčnému 
                  dátumu vstupu do EÚ 1.januára 2004

4.	Problematika návrhu zákona: 
	- je upravená v práve Európskych spoločenstiev:
	V primárnom práve je problematika návrhu zákona upravená v čl. 4(časť I.- Zásady)  a v čl. 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31(časť III. hlava I.- Voľný pohyb tovaru) Zmluvy o založení ES v jej amsterdamskom znení.
V sekundárnom práve je problematika návrhu zákona upravená v :
- nariadení Rady(ES) č. 3285/94 o zavedení spoločných pravidiel pre dovozy a zrušení nariadenia č. 518/94/ES
- nariadení Rady(ES) č. 3286/94, ktorým sa stanovia postupy Spoločenstva v oblasti spoločnej obchodnej politiky s cieľom zabezpečiť výkon práv Spoločenstva podľa medzinárodných obchodných pravidiel, hlavne pravidiel stanovených v rámci WTO 
- nariadení Rady(EHS) č. 3030/93 o spoločných pravidlách pre dovozy určitých textilných výrobkov z tretích krajín

Preklad všetkých vyššie uvedených  nariadení existuje a nachádza sa v Centrálnej  prekladateľskej jednotke  ÚV SR. Preklad prešiel revíziou CPJ ÚV SR.

5.   Stupeň zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev:
	- úplná 
6.	Gestor( spolupracujúce rezorty ) : bezpredmetné
7.	Účasť expertov pri príprave návrhu zákona a ich stanovisko k zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev:  
Na príprave návrhu zákona sa nezúčastnil žiaden expert. 

Osobitná časť

K § 1

            Vymedzuje predmet právnej úpravy pozitívne i negatívne. Zákon upravuje podmienky uplatňovania niektorých druhov ochranných opatrení pri dovoze a vývoze tovaru, ktoré sú  taxatívne vymedzené v druhej časti zákona (§ 3 až 26), konanie pri ich uplatňovaní (licenčné konanie pri dovoze a vývoze tovaru a osobitný druh konania pri uplatňovaní ostatných ochranných opatrení).
	Opatrenia pri dovoze a vývoze, ktoré sú uplatňované podľa doterajších parciálnych právnych úprav umožňujúcich prijímať ochranné opatrenia proti dumpingovým, nadmerným a subvencovaným dovozom, a ktoré sú upravené osobitnými predpismi, nie sú týmto zákonom dotknuté.

K § 2

	Definujú sa v ňom základné pojmy na účely tohto zákona. Všetky definície sa opierajú o vymedzenie pojmov  tak, ako sú uvedené v medzinárodných dohodách (Dohoda o vytvorení WTO, Všeobecná dohoda o clách a obchode GATT 1994, Dohoda o pridružení  uzatvorená medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Slovenskou republikou na strane druhej)

K § 3

Ustanovenie taxatívne vymedzuje druhy opatrení (tarifné aj netarifné), ktoré je podľa tohto zákona možné na ochranu obchodno-politických záujmov, bezpečnostných a iných dôležitých záujmov Slovenskej republiky a v súlade s jej medzinárodnými záväzkami, uplatňovať pri dovoze alebo vývoze tovaru. 

K § 4

Upravuje všeobecné podmienky uplatňovania ochranných opatrení pri vývoze alebo dovoze tovaru. Podmienkou uplatnenia týchto opatrení je predchádzajúce prešetrovanie a zisťovanie existencie dôvodov na ich uplatnenie opatrenia podľa tohto zákona a podľa medzinárodnej zmluvy, ktorou je Slovenská republika viazaná. V prípade rozhodnutia medzištátneho orgánu vytvoreného na základe medzinárodnej zmluvy (napr. Rada colnej únie Slovenskej republiky a Českej republiky) sa už dôvody prijatia opatrenia neskúmajú. Generálnou podmienkou na uplatnenie ktoréhokoľvek opatrenia podľa tohto zákona je jeho súlad s medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenský republika viazaná (Dohoda o vytvorení Svetovej  obchodnej  organizácie,  Všeobecná  dohoda  o clách  a  obchode GATT 1994,  Dohoda o pridružení  uzatvorená medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Slovenskou republikou na strane druhej, Dohoda  medzi Slovenskou republikou a Českou 

republikou o vytvorení colnej únie). Jednou zo základných podmienok na uplatnenie týchto opatrení je to, že ich uplatnením nebude spôsobená iným odvetviam hospodárstva SR alebo občanom – spotrebiteľom väčšia škoda ako by bola spôsobená tomu odvetviu, v ktorého prospech sa opatrenie navrhuje.

K § 5

	Vzhľadom na to, že uplatnenie akéhokoľvek ochranného opatrenia týkajúceho sa zákazu alebo obmedzenia dovozu a vývozu alebo uloženia dodatočného cla je možné uplatňovať len postupom v súlade s pravidlami  Svetovej obchodnej organizácie (WTO), zákon ustanovuje, že na konanie o uplatnení ochranných opatrení podľa tohto zákona sa primerane použijú ustanovenia o konaní podľa  zákona č. 214/1997 Z. z. o ochranných opatreniach pri dovoze, do ktorých boli pravidlá WTO premietnuté, s výnimkami pre uplatnenie ochranných opatrení pred dovozom niektorých poľnohospodárskych výrobkov, opatrení na ochranu rozvíjajúcich sa výrobných odvetví a opatrení na ochranu pred nedovolenými prekážkami obchodu, u ktorých je konanie vzhľadom na jeho osobitosti špecificky upravené  v príslušných ustanoveniach tohto zákona v súlade s príslušnými dohodami WTO (Napr. Dohoda o poľnohospodárstve, Dohoda o nezačlenených textilných výrobkoch a odevoch a pod.).

K § 6

	Upravujú sa v ňom podmienky uplatnenia osobitných ochranných opatrení pred nadmerným dovozom nezačlenených textilných výrobkov a odevov, ktoré nepodliehajú ustanoveniam GATT'94.
	V rámci WTO zostáva zachovaná výnimočnosť režimov a špecifické prvky obchodu určitej časti textilných výrobkov, doposiaľ nezačlenených do GATT'94.  
V prípade nezačlenených textilných výrobkov je možné prijať ochranné opatrenie za menej prísnych podmienok ako je to u ostatných  textilných výrobkov podľa všeobecne platného režimu GATT'94. Podstatnou výnimkou je, že opatrenie je možné prijať i voči jednému štátu.
Predpokladá sa, že nezačlenené výrobky budú ako také označené v colnom sadzobníku. Jeho každoročné úpravy umožnia operatívne upravovať zoznam nezačlenených výrobkov v súlade s Dohodou o textile a odevoch (ďalej len „Dohoda“), ktorá ustanovuje postupné začleňovanie textilných výrobkov pod všeobecný režim GATT'94.
	Špecifická povaha textilných výrobkov a obchodovania s nimi vyžaduje, aby sa pri zisťovaní ujmy skúmali i faktory v súlade s ustanoveniami Dohody o textile a odevoch.
	V záujme neobmedzovať nadmerne obchod s textilom Dohoda o textile a odevoch upravuje, že úroveň množstvového obmedzenia nesmie byť nižšia,  než bol vývoz danej krajiny v priebehu 12 mesiacov pred tým, ako došlo k zvýšeným dovozom. To zaručuje kontinuitu vývozu pri obvyklých podmienkach na trhu a odstraňuje len poškodzujúce navýšenie dovozu.
Návrh v súlade s Dohodou zároveň ukladá zlepšovať prístup na trh o ročné navýšenie, ak trvá množstevné obmedzenie dlhšie ako 1 rok. 
	Zároveň umožňuje, aby skutočne dovážané množstvo bolo možné upraviť o nevyčerpanú časť z uplynutého obdobia alebo o zálohu na obdobie nadchádzajúce.

	V súlade s Dohodou možno ochranné opatrenie uplatňovať po dobu, ktorá v žiadnom prípade neprekročí dĺžku 3 rokov.	
	Textilný priemysel a obchod s textilom je často kľúčovou otázkou ekonomického rozvoja rozvojových krajín. Dohoda preto ukladá členom brať ohľad na tieto krajiny a postupovať voči nim miernejšie. Táto požiadavka je v návrhu zákona dôsledne premietnutá.

K § 7 až 10

	S ohľadom na veľmi citlivú povahu poľnohospodárskych výrobkov, uvedených v prílohe tohoto zákona, obsahuje návrh zákona v súlade s Dohodou WTO o poľnohospodárstve možnosť prijať zvláštne ochranné opatrenie. Tieto opatrenia majú charakter dodatočného cla, vo výške najviac jednej tretiny zmluvného cla, ktoré možno zaviesť na určitý čas. Dodatočné clo sa uplatňuje po porovnaní zistených veličín, t.j. objemu alebo ceny s počiatočnou úrovňou alebo počiatočnou cenou.
	Podmienkou pre zavedenie dodatočného cla je dosiahnutie určitého množstva dovozu (počiatočná úroveň) alebo určitej  dovoznej ceny (počiatočná cena) výrobku. Dodatočné clo sa nemôže uplatňovať z oboch dôvodov súčasne. 
	Podľa prijatých medzinárodných záväzkov vo WTO musí Slovenská republika umožniť dovoz určitého množstva poľnohospodárskych výrobkov za preferenčnú colnú sadzbu, t j. sadzbu dohodnutú s príslušným štátom medzinárodnou zmluvou. Takéto dohodnuté množstvo predstavuje tzv. minimálny a bežný prístup daného výrobku na trh, na ktoré nie je možné uplatniť ochranné opatrenie. Preto sa dodatočné clo môže prijať až po vyčerpaní objemu dovozu v rámci minimálneho a bežného prístupu na trh.
Ustanovenia o zistení počiatočnej úrovne dovozu a podmienkach prijatia zvláštneho opatrenia sú dané čl. 5 Dohody WTO o poľnohospodárstve. Počiatočná úroveň dovozu pre jednotlivé poľnohospodárske výrobky môže byť pre príslušný kalendárny rok ustanovená nariadením vlády.
Ustanovenia o zistení počiatočnej ceny a určení dodatočného cla sú dané čl. 5 Dohody WTO o poľnohospodárstve. Počiatočné ceny pre jednotlivé poľnohospodárske výrobky môžu byť  ustanovené nariadením vlády.
	Určenie vstupnej hodnoty jednotlivých poľnohospodárskych výrobkov je základným predpokladom pre uplatnenie ochranného opatrenia v zmysle Dohody WTO o poľnohospodárstve. Vzhľadom na to, že v doterajšej právnej úprave Slovenskej republiky tento inštitút nie je definovaný, jeho definícia sa vymedzuje v tomto paragrafe.

K § 11 až 15

	Uplatniť opatrenie na ochranu rozvíjajúcich sa výrobných odvetví podľa ustanovení § 11 až 15 zákona je možné len v prípadoch, keď to umožňujú medzinárodné zmluvy, ktorými sú Dohody o voľnom obchode s Európskou úniou, Európskym združením voľného obchodu (EFTA) a Stredoeurópskou dohodou o voľnom obchode (CEFTA) a s ďalšími štátmi na bilaterálnej úrovni. Tieto dohody upravujú konkrétne podmienky, kedy, v akom rozsahu a na akú dobu je možné takéto opatrenie uplatniť. Zároveň dohody upravujú aj formu týchto opatrení, ktorou je zvýšené dovozné clo na určité druhy tovaru. 

	Ustanovuje sa, že kto môže podať návrh na uplatnenie opatrenia na ochranu odvetvia. Zároveň sú ustanovené náležitosti návrhu tak, aby obsahovali nevyhnutné údaje, na základe ktorých je možné rozhodnúť o potrebe ochrany príslušného domáceho výrobného odvetvia pred dovozom rovnakých alebo porovnateľných výrobkov, ktoré toto odvetvie produkuje.
	Ministerstvo sa oprávňuje na vyžiadanie  ďalších potrebných informácií, ak údaje podľa  § 12 nepostačujú na  rozhodnutie o uložení opatrenia. Ak vyžiadané doplňujúce údaje nebudú ministerstvu poskytnuté v ním určenej lehote, posúdi ministerstvo návrh na základe údajov, ktoré má k dispozícii. 
	Na základe výsledkov prešetrovania, ak sa preukáže potreba ochrany rozvíjajúceho sa výrobného odvetvia, predloží ministerstvo vláde návrh na prijatie ochranného opatrenia zvýšením dovozného cla pre rovnaké alebo porovnateľné zahraničné výrobky.
	Výška cla zavádzaného opatrením a lehota uplatňovania opatrenia sú navrhnuté v súlade s ustanoveniami dvojstranných medzinárodných dohôd.

K § 16

	V prípade, že niektorý štát prijal alebo udržuje opatrenie, ktoré medzinárodné pravidlá obchodu upravené dohodami uzatvorenými v rámci WTO a inými medzinárodnými zmluvami zakazujú /nedovolené prekážky obchodu/, má Slovenská republika právo odstrániť účinky takéhoto opatrenia, a to uplatnením svojich opatrení za účelom odstránenia nepriaznivých obchodných dopadov alebo odstránenia ujmy spôsobenej domácemu výrobnému odvetviu.
	Prekážkou obchodu môže byť napr. obmedzenie alebo úplné znemožnenie prístupu na trh, porušenie princípu národného zaobchádzania (doložka najvyšších výhod) a ďalšie diskriminujúce postupy inej krajiny, ktoré sú nezlučiteľné s medzinárodnými pravidlami obchodu.
	Definuje sa obsah pojmov nedovolená prekážka obchodu, nepriaznivý obchodný dopad na účely § 16 – 26 zákona upravujúcich opatrenia pred nedovolenými prekážkami obchodu.

K § 17 až 25
	
	Upravujú osobitosti konania na uplatnenie ochranného opatrenia pred nedovolenými prekážkami obchodu.
Z § 17 vyplýva, že konanie o uplatnení tohto druhu ochranného opatrenia sa začína na návrh osoby, ktorej nedovolená prekážka spôsobuje vážnu ujmu alebo jej hrozbu. Konanie však môže začať aj z podnetu ministerstva, ak v rámci svojej činnosti zistí, že určitá prekážka obchodu môže spôsobiť vážnu ujmu alebo jej hrozbu, prípadne iné nepriaznivé dopady na domáce výrobné odvetvie alebo región alebo hospodárstvo Slovenskej republiky. V ustanovení sa ďalej vymedzujú náležitosti návrhu alebo podnetu na začatie konania, účelom ktorého je prešetrenie a zistenie dôkazov o existencii prekážky obchodu uplatňovanej iným štátom, ktorá spôsobuje nepriaznivé dopady alebo vážnu ujmu výrobcom a vývozcom v Slovenskej republike.
	V § 18  sa ustanovujú sa podmienky, podľa ktorých sa podnet odkladá a zároveň povinnosť písomne o tejto skutočnosti informovať navrhovateľa v lehote 30 dní od podania návrhu. 
Z § 19 vyplýva, že ak návrh uplatnený podľa § 17 obsahuje skutočnosti svedčiace o tom, že určitá prekážka obchodu spôsobuje alebo hrozí spôsobiť ujmu alebo iné nepriaznivé obchodné dopady na domáce výrobné odvetvie, začne ministerstvo prešetrovanie v lehote 30 dní od doručenia návrhu.
	Je umožnené, aby prešetrovanie začalo i ministerstvo zo svojej iniciatívy, ak pri svojej činnosti zistí, že nastali skutočnosti svedčiace o nepriaznivých obchodných dopadoch alebo o vážnej ujme alebo jej hrozbe.
	Dňom začatia prešetrovania je deň uverejnenia oznámenia o začatí konania v Obchodnom vestníku. Ustanovujú sa tiež náležitosti tohto oznámenia. 
	V § 20 sa vymedzujú subjekty, ktoré sú účastníkmi prešetrovania. Účastníkom prešetrovania bude vždy ten orgán toho štátu, ktorý zaviedol alebo udržuje prekážku obchodu.
	Pri posudzovaní, či došlo k situácii oprávňujúcej prijatie opatrenia, t.j. či v dôsledku existujúcej prekážky obchodu došlo ku spôsobeniu ujmy alebo nepriaznivých obchodných dopadov, sa okrem skúmania, či nastali skutočnosti uvedené v podnete navrhovateľa, skúmajú aj ďalšie faktory. Ich výpočet vychádza z ustanovení Nariadenia Rady ES č. 3286/94.
	S cieľom získať pre rozhodovanie o uplatnení opatrenia dostatok informácií sa v § 22 ustanovuje, že ministerstvo má právo si tieto vyžiadať od zúčastnených strán i od ďalších subjektov dotknutých podľa  povahy veci.
	V prípade, že nebudú ministerstvom vyžiadané informácie poskytnuté, vykoná ministerstvo prešetrenie na základe tých údajov a informácií, ktoré má k dispozícii.
	Ustanovujú sa podmienky, za ktorých ministerstvo môže v prípade potreby vykonať prešetrenie na území iných štátov.
	Ak si to vyžiada niektorá zo zúčastnených strán, musí ministerstvo vždy nariadiť ústne pojednávanie. Ústne informácie od účastníkov na tomto pojednávaní musia byť predložené aj v písomnej forme.
	S ohľadom na transparentnosť prešetrovania je umožnené zúčastneným stranám oboznamovať sa s písomnosťami, ktoré sú podkladom pre rozhodnutie, a vyjadrovať sa k nim.
	Ak nie sú splnené podmienky na uplatnenie opatrenia, t.j. nepreukáže sa, že určitá prekážka obchodu spôsobuje alebo hrozí spôsobiť ujmu alebo iné nepriaznivé obchodné dopady na ekonomiku SR, jej región alebo na domáce výrobné odvetvie, ministerstvo prešetrovanie zastaví.
	Ministerstvo môže prešetrovanie zastaviť aj v prípade, ak príslušný štát alebo niekoľko štátov prijme záväzok odstrániť nedovolené prekážky obchodu, ktoré sú predmetom prešetrovania, alebo v prípade, že s príslušným štátom bude uzatvorená dohoda riešiaca spor vyplývajúci z prekážky obchodu.
	Rozhodnutie o zastavení prešetrovania sa doručí účastníkom konania v lehote do 15 dní od vydania rozhodnutia a zároveň ho oznámi aj v Obchodnom vestníku Takéto rozhodnutie môže ministerstvo vydať najneskôr do 5 mesiacov od začatia prešetrovania. 
	Na základe výsledkov prešetrovania, ktoré preukázalo, že určitá prekážka obchodu spôsobuje alebo hrozí spôsobiť ujmu alebo iné nepriaznivé obchodné dopady na ekonomiku SR alebo na domáce výrobné odvetvie a ak príslušný štát neprijal záväzok odstrániť prekážku obchodu, predloží ministerstvo vláde návrh na uplatnenie opatrenia. Lehota 5 mesiacov vychádza z pravidiel EÚ daných ustanoveniami Nariadenia Rady ES č. 328.
	Druh a forma opatrenia proti príslušnému štátu bude závisieť od povahy ním zavedenej prekážky obchodu s cieľom eliminovať v SR nepriaznivé obchodné dopady alebo zabrániť ujme. Môžu nimi byť množstevné obmedzenie dovozu alebo vývozu, úprava colných sadzieb alebo pozastavenie či odobratie výhod dohodnutých v obchodno-politických dokumentoch s prísluš-ným štátom.

	Prešetrovanie je ukončené dňom, kedy vláda uznesením rozhodne o uplatnení ochranného opatrenia.
	Ustanovujú sa náležitosti rozhodnutia o uplatnení ochranného opatrenia, ktoré ministerstvo doručí účastníkom konania a zároveň ho uverejní aj v Obchodnom vestníku a prostredníctvom siete Internet. Lehoty na uplatnenie opravných prostriedkov začínajú plynúť dňom nasledujúcim po dni doručenia rozhodnutia. 

K § 26

	Taxatívne sú vymenované situácie, v ktorých môže vláda nariadením ustanoviť opatrenie z dôvodu ochrany niektorých ďalších záujmov štátu tak, ako to umožňujú medzinárodné dohody, ktorými je Slovenská republika viazaná. Medzi tieto ďalšie týmto zákonom chránené záujmy štátu patria: nedostatok poľnohospodárskych výrobkov alebo iných výrobkov, ochrana bezpečnosti štátu, kontrola obchodu so zbraňami, ochrana životného prostredia, ochrana vyčerpateľných prírodných zdrojov a riešenie nepriaznivého vývoja platobnej bilancie štátu. Ustanovenie súčasne upravuje, že ktorý ústredný orgán štátnej správy navrhuje vláde prijať takéto opatrenie.

K § 27 až 35 podľa alternatívy I k tretej časti zákona, ktorá bola vypracovaná v súlade s Dohodou WTO o dovoznom licenčnom konaní a v súlade s právnou úpravou licenčného konania v členských štíátoch WTO, vrátane členských štátov EÚ:

	Tretia časť zákona upravuje podmienky dovozu a vývozu tovaru, ktorý z dôvodu ochrany obchodno-politických, bezpečnostných a iných dôležitých záujmov Slovenskej republiky alebo na zabezpečenie plnenia jej medzinárodných záväzkov je podmienený vydaním povolenia (licencie) ministerstvom. 
	V prípadoch, keď ochranné opatrenie spočíva v sledovaní vývozu alebo dovozu alebo množstevnom obmedzení vývozu alebo dovozu, bude takýto tovar možné dovážať alebo vyvážať len na základe povolenia ministerstva hospodárstva. Dohoda WTO o licenčnom konaní ustanovuje zásadu, že licenčné konanie vykonáva a povolenie na vývoz a dovoz vydáva v každej členskej krajine jeden orgán, čím bude zabezpečená transparentnosť tohto procesu a jeho dostupnosť.		

K § 27 

Splnomocňuje ministerstvo na vydanie zoznamu tovaru, na dovoz alebo vývoz ktorého sa vyžaduje licencia. Ďalej sa v ňom definujú jednotlivé druhy licencií – automatické, neautomatické  a bezpečnostné v súlade s názvoslovím WTO. Bezpečnostná licencia má vzťah aj k osobitným predpisom, ktorými sú napr. zákon č. 146/1993 Z. z. o zbraniach a strelive v znení neskorších predpisov, zákon č. 51/1988 Zb. o banskej činnosti, výbušninách a o štátnej banskej správe v znení neskorších predpisov. Licenčné konanie pri dovoze a vývoze vojenského materiálu a  tzv. tovaru dvojakého použitia podliehajúceho  medzinárodným kontrolným režimom (COCOM) je upravené osobitnými zákonmi.

K § 28

Vymedzujú sa colné režimy, kde sa licencia pri dovoze alebo vývoze nevyžaduje. Tieto režimy sa definujú v súlade s príslušnými ustanoveniami Colného zákona.
Všeobecne sa povolenie nevyžaduje na vývoz a dovoz tovaru, ktorý nemá obchodný charakter (určeného pre vlastnú potrebu vývozcu alebo dovozcu), tovaru v režime tranzitu, a tovaru umiestňovaného do slobodného colného pásma alebo slobodného colného skladu. Licencia sa nevyžaduje ani pri umiestňovaní tovaru do niektorých špecifických colných režimov, kde nemôžu byť ohrozené obchodno-politické záujmy Slovenskej republiky.

K § 29

Cieľom právnej úpravy v § 29 je zabrániť zneužívaniu vydaných licencií tým, že sú neprevoditeľné na inú osobu. Zároveň sa ustanovuje postup colných orgánov pri prepúšťaní tovaru do navrhovaných colných režimov z hľadiska podmienok určených v licencii. 

K § 30

Ustanovuje, že o udelení licencie rozhoduje ministerstvo na základe písomnej žiadosti žiadateľa, ktorej náležitosti a nevyhnutné prílohy sú taxatívne vymenované. Pre udelenie bezpečnostnej licencie si môže ministerstvo vyžiadať ďalšie potrebné údaje alebo doklady, ktoré je žiadateľ povinný poskytnúť v lehote určenej ministerstvom. Navrhovaná právna úprava neznamená oproti doterajšiemu stavu zvýšenie nárokov a nákladov na administráciu na strane žiadateľov o licenciu a ani u štátnych orgánov vydávajúcich príslušné potvrdenia a doklady k žiadostiam. 

K § 31 

Ustanovuje lehoty, doby platnosti licencií a zároveň možnosť zmeny doby ich platnosti,  ako aj možnosti iných zmien podmienok už udelenej licencie na základe žiadosti žiadateľa.

K § 32

Upravujú sa lehoty, na vydanie jednotlivých druhov licencií a podmienky, ktoré je treba brať do úvahy pri rozhodovaní o jednotlivých druhoch licencie. Lehota na vydanie automatickej licencie do 5 pracovných dní. Lehota na vydanie neautomatickej licencie sa ustanovuje podľa spôsobu rozhodovania o žiadosti. Ak sa pri rozhodovaní o žiadosti o udelenie neautomatickej licencie rozhoduje podľa časového poradia doručených žiadostí, je lehota na vydanie licencie 15 pracovných dní. Ak sa pri rozhodovaní o žiadosti o udelenie neautomatickej licencie použije spôsob pomerného rozdelenia kvóty alebo limitu dovozu alebo vývozu tovaru alebo ak sa rozhoduje podľa výšky predchádzajúcich dovozov alebo vývozov žiadateľa a  miery využitia  jemu  poskytnutých  licencií  v predchádzajúcom období, je lehota na vydanie rozhodnutia 30 dní.
V prípade neautomatických licencií môže ministerstvo všeobecne záväzným predpisom ustanoviť konkrétnu metódu distribúcie licencií medzi žiadateľov (§ 27 ods. 1). Ak táto metóda vo všeobecne záväznom predpise nebude ustanovená, musí ministerstvo postupovať podľa časového poradia dátumu doručenia žiadostí (princíp „first come – first serve“). Lehota na vydanie bezpečnostnej licencie je 60 dní. Uvedené lehoty podľa spôsobu rozdeľovania licencií vychádzajú z pravidiel WTO.

K § 33 

Upravuje náležitosti rozhodnutia o udelení licencie pre všetky druhy licencií. Rozhodnutie o bezpečnostnej licencii môže obsahovať niektoré ďalšie podmienky, hlavne vo vzťahu k zahraničiu a vybrané údaje o obchodnom prípade. V rozhodnutí bude vymedzené aj miesto pre záznamy colných orgánov o využívaní licencie, vzhľadom na to, že celé v rozhodnutí povolené množstvo tovaru nemusí byť realizované len jednou dovoznou alebo vývoznou operáciou tak, aby celkové povolené množstvo nebolo prekročené. V záujme transparentnosti rozhodovania sa ustanovuje pre ministerstvo povinnosť uverejniť zoznam udelených licencií. Upravuje sa obsah a spôsob uverejnenia tejto informácie. 

K § 34
	
	Vymedzujú sa v ňom taxatívne prípady, v ktorých ministerstvo licenciu neudelí alebo udelenú licenciu odníme.

K § 27 až 35 tretej časti zákona podľa alternatívy II

	Tretia časť zákona upravuje podmienky dovozu a vývozu tovaru, ktorý z dôvodu ochrany obchodno-politických záujmov Slovenskej republiky alebo na zabezpečenie plnenia jej medzinárodných záväzkov je podmienený vydaním úradného povolenia (licencie).
	V prípadoch, keď ochranné opatrenie spočíva v sledovaní vývozu alebo dovozu alebo množstvovom obmedzení vývozu alebo dovozu, bude takýto tovar možné dovážať alebo vyvážať len na základe úradného povolenia ministerstva hospodárstva. Dohoda WTO o licenčnom konaní ustanovuje zásadu, že licenčné konanie vykonáva a povolenie na vývoz a dovoz vydáva v každej členskej krajine jeden orgán, čím bude zabezpečená transparentnosť tohto procesu a jeho dostupnosť.
V § 27 sa definujú jednotlivé druhy licencií – automatické, neautomatické a bezpečnostné. Bezpečnostná licencia má vzťah aj k osobitným predpisom, ktorými sú napr. zákon NR SR č. 246/1993 Z. z. o zbraniach a strelive v znení neskorších predpisov, zákon SNR č. 51/1988 Zb. o banskej činnosti, výbušninách a o štátnej banskej správe v znení neskorších predpisov. Licenčné konanie pri dovoze a vývoze vojenského materiálu a tzv. tovaru dvojakého použitia je upravené samostatnými zákonmi. 
	Cieľom ustanovenia odseku 5 je zabrániť zneužívaniu vydaných licencií tým, že sú neprevoditeľné na inú osobu. 

K § 28 – vymedzujú sa colné režimy, kde sa licencia pri dovoze alebo vývoze nevyžaduje. Tieto režimy sa definujú v súlade s príslušnými ustanoveniami Colného zákona.
	Všeobecne sa povolenie nevyžaduje na vývoz a dovoz tovaru, ktorý nemá obchodný charakter (určeného pre vlastnú potrebu vývozcu alebo dovozcu), tovaru v režime tranzitu a tovaru umiestňovaného do slobodného colného pásma alebo slobodného colného skladu. Licencia sa nevyžaduje ani pri umiestňovaní tovaru do niektorých špecifických colných režimov, kde nemôžu byť ohrozené obchodno-politické záujmy Slovenskej republiky.
	Zároveň sa ustanovuje postup colných orgánov pri prepúšťaní tovaru do navrhovaných colných režimov z hľadiska podmienok určených v licencii. 
V § 29 sa ustanovujú lehoty na zverejnenie podmienok licenčného konania pre jednotlivé druhy licencií a obsah týchto informácií. Zavádza sa zverejňovanie podmienok licenčného konania ako jeden z kľúčov k transparentnosti udeľovania licencií. Podmienky sú zverejňované na internetových stránkach ministerstva, na informačnej tabuli v priestoroch ministerstva a vo vestníku ministerstva, pričom platí, že časovo najnáročnejší spôsob zverejňovania (vestník) nebrzdí rýchlosť zverejnenia licenčného konania.
	Odlišne od návrhu MH SR sa ustanovuje zverejňovanie podmienok licenčného konania na udelenie neautomatickej licencie, čo je dané rozdielnymi postupmi udeľovania neautomatických licencií.
K § 30 – ustanovuje sa, že o udelení licencie rozhoduje ministerstvo na základe písomnej žiadosti žiadateľa, ktorej náležitosti a nevyhnutné doklady sú taxatívne vymenované. Pre udelenie bezpečnostnej licencie si môže ministerstvo vyžiadať ďalšie potrebné údaje alebo doklady, ktoré je žiadateľ povinný poskytnúť v stanovenej lehote.
	Odlišne od návrhu MH SR sa ustanovuje príloha žiadosti o udelenie neautomatickej licencie podľa odseku 4 písm. d).
	Z dôvodu skutočnosti, že lehoty od podania prvotnej žiadosti po vrátenie neúplnej alebo formálne nesprávnej žiadosti často prekračovali lehotu na samotné udelenie licencie, zavádza sa lehota na vrátenie neúplnej alebo formálne nesprávnej žiadosti o udelenie licencie.
K § 31 – ustanovuje sa doba platnosti jednotlivých druhov licencií a zároveň možnosť zmien podmienok už udelenej licencie na základe žiadosti žiadateľa.
	Odlišne od návrhu MH SR sa ustanovuje platnosť neautomatických licencií.
K § 32 – upravujú sa lehoty na vydanie jednotlivých druhov licencií a podmienky udelenia jednotlivých druhov licencií. Lehota na vydanie automatickej licencie je 5 pracovných dní, lehota na udelenie bezpečnostnej licencie je 30 pracovných dní.
	Neautomatické licencie sa navrhujú udeľovať na základe aukčného spôsobu výberu. Pravidelné aukcie zabezpečia spravodlivé rozdelenie licencií medzi najefektívnejších žiadateľov, ktorí sú schopní ponúknuť v aukcii najvyšší poplatok (na mernú jednotku) za licenciu. Cieľom aukcie nie je zvýšiť príjmy štátu z licenčného konania, ale zabezpečiť spravodlivý systém s presne definovanými pravidlami, ktoré neumožňujú subjektívny spôsob rozhodovania a tým posúva riziko korupčného rozhodovania do teoretickej roviny. Narušenie prirodzenej hospodárskej súťaže vyplývajúce zo samotnej existencie množstvového obmedzenia sa týmto síce neodstráni, avšak výrazne zníži.
	V aukcii budú všetky žiadosti zoradené podľa výšky ponúkaného poplatku za licenciu na mernú jednotku. Licencie budú udelené žiadateľom počnúc prvým v poradí. Žiadosť umiestnená tak, že prekračuje množstvové obmedzenie na dané časové obdobie bude krátená do výšky množstvového obmedzenia určeného na dané časové obdobie. Pri vyhlásení výsledkov je ministerstvo   povinné  postupovať  tzv. obálkovým  spôsobom,  ktorý vylučuje  akýkoľvek  prvok 

korupcie, pričom je povinný umožniť účasť na vyhlásení výsledkov uchádzačom.
	Navrhovaný model aukcie zabezpečuje dostatočnú fexibilitu udeľovania licencií. V prípade nedostatočného záujmu v aukcii môžu žiadatelia o zostávajúcu časť požiadať v dodatočnom licenčnom konaní, v ktorom im bude licencia udeľovaná priebežne až do vyčerpania kvóty ponúknutej v aukcii.
	Lehota na vydanie neautomatickej licencie sa ustanovuje na 5 pracovných dní odo dňa vyhlásenia výsledkov aukcie.

K § 33 až 35

	V § 33 sú vymedzené náležitosti rozhodnutia o udelení licencie pre všetky druhy licencií. Rozhodnutie o bezpečnostnej licencii môže obsahovať niektoré ďalšie podmienky, hlavne vo vzťahu k zahraničiu a vybrané údaje o obchodnom prípade. V rozhodnutí bude vymedzené aj miesto pre záznamy colných orgánov o využívaní licencie, vzhľadom na to, že celé v rozhodnutí povolené množstvo tovaru nemusí byť realizované len jednou dovoznou alebo vývoznou operáciou tak, aby celkové povolené množstvo nebolo prekročené.
	V § 34 sú vymedzené prípady, v ktorých ministerstvo licenciu neudelí alebo odoberie. V prípade neudelenia alebo odobratia licencie z uvedených dôvodov štát nezodpovedá za prípadnú škodu, ktorá týmto aktom vznikla.
	V § 35 sa zavádza zverejňovanie podrobných výsledkov licenčného konania. Zverejňovanie výsledkov je nespochybniteľným predpokladom transparentnosti celého licenčného konania a jeho zásady vychádzajú zo základných princípov zverejňovania výsledkov licenčného konania  ustanovených v pripravovanej Štátnej politike v oblasti udeľovania licencií v pôsobnosti ústredných orgánov štátnej správy. V súčasnosti sa zverejňuje len miera čerpania jednotlivých kvót. Detailné údaje chýbajú z dôvodu ich označenia za dôverné, čo však nemá právny podklad. Samotní žiadatelia ani tretie strany tak nemajú možnosť kontrolovať činnosť ministerstva.
	Všetky informácie sú zverejňované na internetových stránkach ministerstva, na informačnej tabuli v priestoroch ministerstva a vo vestníku ministerstva, pričom platí, že časovo najnáročnejší spôsob zverejňovania (vestník) nebrzdí rýchlosť licenčného konania.

K § 36 až 38 štvrtej časti zákona (spoločné ustanovenia)

K § 36
	
Úradným jazykom pri prešetrovaní a licenčnom konaní je jazyk slovenský. Ministerstvo môže povoliť pri ústnom pojednávaní účasť tlmočníka zapísaného v zozname tlmočníkov vedenom pri krajskom súde.

K § 37

	Štatistické údaje na účely tohoto zákona poskytuje Štatistický úrad Slovenskej republiky. Pokiaľ údaje o colnej hodnote dovozu alebo vývozu nemá tento úrad k dispozícii, poskytne ich na základe žiadosti ministerstva Colné riaditeľstvo Slovenskej republiky. Tieto orgány si vzájomne poskytujú informácie týkajúce sa licenčného a colného konania.

K § 38

	Na konanie podľa prvej a druhej časti tohto zákona sa správny poriadok nevzťahuje, ani medzinárodné zmluvy túto požiadavku nestanovujú.
Licenčné konanie podľa tretej časti zákona má charakter správneho konania, a preto sa postupuje podľa zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní /správny poriadok/. Je však potrebné umožniť určité výnimky, ktorou je napr. lehota na vybavenie žiadosti o automatickú licenciu alebo žiadosti o bezpečnostnú licenciu. Tieto výnimky sú uvedené v príslušných ustanoveniach zákona.

K § 39 a 40

	Obsahujú prechodné a zrušovacie ustanovenia. 
Udeľovanie licencií je plynulý a nepretržitý proces. Preto je potrebné upraviť platnosť predpisov na konania začaté pred účinnosťou tohto zákona tak, že tieto konania sa dokončia podľa doterajších predpisov.
Zrušujú sa obsolentné ustanovenia č. 42/1980 Zb. o hospodárskych stykoch so zahraničím v znení neskorších predpisov, čím vlastne bude tento zákon ako celok kompletne vypustený z nášho právneho poriadku.
	Zároveň sa zrušujú § 6 a § 7 zákona č. 240/1998 Z. z. o poľnohospodárstve, nakoľko nová úprava v predkladanom zákone rieši problematiku ochranných opatrení pri dovoze poľnohospodárskych a potravinárskych výrobkov komplexne, v súlade s Dohodou WTO o poľnohospodárstve.
	Zrušuje sa aj ustanovenie § 7 zákona č. 491/2001 Z. z. o organizovaní trhu s vybranými poľnohospodárskymi  výrobkami, ktorý v rozpore s pravidlami WTO zaviedol systém finančných zábezpek (kaucií) pri udeľovaní licencií na dovoz a vývoz vybraných poľnohospodárskych výrobkov.
	Podmienky udeľovania licencií a práva a povinnosti žiadateľov o udelenie licencie i štátnych orgánov pri rozhodovaní v licenčnom konaní boli upravené doteraz len podzákonným predpisom – vyhláškou Ministerstva hospodárstva SR  č. 15/1998 Z. z. o podmienkach udeľovania úradného povolenia na dovoz a vývoz tovaru a služieb v znení neskorších predpisov, a to na základe splnomocňovacieho ustanovenia v § 56 zákona č. 42/1980 Zb., ktoré sa týmto zákonom (v bode 1) zrušuje. Preto je nevyhnutné zrušiť aj vyhlášku č. 15/1998 Z. z. v znení neskorších predpisov. 

K čl. II

	Rozhodovanie o udelení licencie na dovoz a vývoz tovaru je správnym konaním, a preto za tento úkon štátneho orgánu sa vyberajú správne poplatky. Podľa čl. VIII Všeobecnej dohody o clách a obchode GATT 1994 súčet všetkých poplatkov za vydanie rozhodnutia štátneho orgánu o povolení dovozu alebo vývozu  nesmie prekročiť náklady štátneho orgánu na tento úkon. Navrhovaná novela položky 154 v prílohe zákona Národnej rady Slovenskej republiky                 č. 145/1995 Z. z. o právnych poplatkoch zohľadňuje túto požiadavku. 

K čl. III

Účinnosť zákona sa s prihliadnutím na ďalší legislatívny proces navrhuje od 1. septembra 2002.