Title: Príloha I
Author: aa
Company: MZP

Návrh účasti  delegácie Slovenskej republiky na 15. konferencii zmluvných strán  Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy a 5. zasadnutí zmluvných strán Kjótskeho protokolu
Kodaň, Dánsko, 7. – 18. december 2009

Zmena klímy, spôsobená rastúcimi emisiami skleníkových plynov, patrí medzi najvážnejšie globálne hrozby, akým muselo ľudstvo doteraz čeliť, aj keď je paradoxne tento jav čiastočne dôsledkom ľudských aktivít. Domnievame sa, že časový posun realizácie redukčných a adaptačných opatrení zvyšuje riziko významných a nezvratných zmien a zároveň aj významne zvyšuje náklady na ich odstránenie. 
Rámcový dohovor OSN o zmene klímy (ďalej len „dohovor“) , prijatý v roku 1992 v Riu de Janeiro je významným medzinárodným právnym nástrojom na globálne riešenie problematiky zmeny klímy. Pre Slovenskú republiku nadobudol dohovor platnosť 23. novembra 1994. Kjótsky protokol k rámcovému dohovoru nadobudol platnosť 16. februára 2005 a stal sa rámcom pre realizáciu praktických krokov na znižovanie emisií skleníkových plynov nákladovo efektívnym spôsobom. Slovenská republika podobne ako všetky členské krajiny EÚ-15 predložila OSN ratifikáciu Kjótskeho protokolu 31. mája 2002.

Aktuálnou strategickou výzvou je dosiahnutie medzinárodnej dohody o riešení nepriaznivých dôsledkov zmeny klímy po roku 2012 na rokovaní 15. konferencie zmluvných strán dohovoru (COP15) a 5. zasadnutí zmluvných strán Kjótskeho protokolu (CMP5). 

Je evidentné, že nástrojmi na dosiahnutie globálneho cieľa obmedziť nárast priemernej teploty do roku 2050 na 2^oC nad jej pre-industriálnu úroveň, čo zodpovedá stabilizácii koncentrácií emisií skleníkových plynov v atmosfére na 450 ppm, musia byť prísne redukčné záväzky rozvinutých krajín, primerané aktivity dynamicky sa rozvíjajúcich rozvojových krajín, doplnené vytvorením efektívnej finančnej architektúry, umožňujúcej prístup k zdrojom v potrebnej výške a mechanizmu pre implementáciu nových nízko uhlíkových technológií. 
	
Od začiatku roku 2009 prebiehajú intenzívne medzinárodné rokovania o konkrétnej podobe budúceho režimu pre spoluprácu rozvinutých a rozvojových krajín pri plnení globálnych cieľov v oblasti zmeny klímy a adaptácie po roku 2012. 
Priebežné analýzy potvrdzujú, že doterajšie úsilie krajín nevytvára predpoklady na dosiahnutie stabilizačných cieľov a stále pretrváva naliehavá potreba čo najširšej účasti krajín na rýchlej realizácii redukčných, ako aj adaptačných opatrení. Domnievame sa, že časový posun realizácie týchto opatrení, zameraných na mitigáciu klimatických zmien, ako aj adaptáciu na ich dôsledky, zvyšuje riziko významných a nezvratných zmien a zároveň zvyšuje náklady na ich odstránenie.
Konferencia zmluvných strán (COP) predstavuje najvyšší rozhodovací orgán dohovoru a protokolu a jej rokovania v Kodani (COP15, december 2009, Kodaň) by mali vyústiť do prijatia medzinárodnej dohody o plnení globálneho redukčného cieľa po roku 2012. 
Budúci režim pre riešenie problematiky zmeny klímy s príspevkami rozvinutých a rozvojových krajín na základe princípu spoločnej a zároveň diferencovanej zodpovednosti a špecifických možností by mal vychádzať z už existujúcej architektúry Kjótskeho protokolu, zachovať jej podstatné črty a obsahovať zároveň všetky základné elementy akčného plánu z Bali. 
Slovenská republika ako členský štát Európskej únie sa aktívne zúčastňovala na všetkých medzinárodných rokovaniach a najmä na príprave pozície EÚ, ktorá sa všeobecne považuje za politického lídra v tejto oblasti. 
Pozícia EÚ k otvoreným kľúčovým otázkam na rokovania COP15 bude schvaľovaná na Rade pre hospodárske a finančné záležitosti (20. október 2009, Luxemburg), Rade ministrov životného prostredia (21.október 2009, Luxemburg) a v konečnej podobe na rokovaní Európskej rady 29. a 30. októbra 2009. 

Rozhodujúcu platformu pre medzinárodné rokovania o výške agregovaných a individuálnych redukčných cieľov krajín prílohy I dohovoru po roku 2012 predstavuje ad hoc pracovná skupina pre budúce záväzky krajín prílohy I Kjótskeho protokolu podľa článku 3.9 (AWG KP). Rokovania rozvinutých a rozvojových krajín o režime dlhodobej spolupráce pri riešení problematiky zmeny klímy a adaptácie prebiehajú na základe akčného plánu z Bali od roku 2007. 

Najdôležitejšie oblasti rokovaní v rámci AWG KP sú: 
•	Agregované a individuálne redukčné ciele krajín prílohy I po roku 2012 (kritériá pre stanovenie individuálnych redukčných cieľov, základný rok pre definíciu cieľov, štartovací rok, dĺžka obdobia, redukčná trajektória: absolútne vs. indikatívne ciele, prenos voľných AAUs do nasledujúcich období);
•	Flexibilné mechanizmy- reforma existujúcich a zavedenie nových sektorovo orientovaných mechanizmov CDM (sektorové kredity a sektorové schémy obchodovania za účasti vyspelých rozvojových krajín);
•	Metodika pre stanovenie emisií a záchytov  v sektore LULUCF (využitie krajiny, zmeny vo využívaní krajiny a lesníctvo) po roku 2012;
•	Rozšírenie redukčných cieľov na nové sektory a nové plyny;
•	Nové pravidlá a postupy pre inventarizáciu emisií skleníkových plynov po roku 2012;
•	Možné negatívne sociálno-ekonomické dôsledky opatrení v oblasti zmeny klímy na rozvojové krajiny;

Najdôležitejšie oblasti rokovaní v rámci AWG LCA sú
venované všetkým základným elementom akčného  plánu z Bali:
•	Zdieľanie vízie (shared vision);
•	Mitigačné ciele rozvinutých krajín a rozvojových krajín a ich implementácia;
•	Adaptácia rozvinutých krajín a rozvojových krajín na zmenu klímy a jej implementácia;
•	Výskum, vývoj a transfer technológií pre riešenie problematiky mitigácie a adaptácie v rozvojových krajinách;
•	Finančná a investičná architektúra na pomoc mitigácii a adaptácii v rozvojových krajinách vrátane princípov pre generovanie, rozdeľovanie a kontrolu využitia finančných zdrojov v danej oblasti.

Rámcová pozícia SR ku kľúčovým otvoreným otázkam pred rokovaniami v Kodani, pripravená na základe aktuálneho vývoja rokovaní. Uvedené stanoviská môžu naďalej byť predmetom ďalších úprav podľa vývoja medzinárodných rokovaní a na základe vnútornej diskusie v rámci EÚ. 

Porovnateľnosť redukčného úsilia

Jednou zo základných otázok je stanovenie redukčných cieľov jednotlivých krajín na základe princípu spoločnej a diferencovanej zodpovednosti. Pre porovnanie úsilia rozvinutých krajín  identifikovala a prijala Rada ministrov ŽP štyri kritéria - ekonomický potenciál (HDP p. c.), celkové emisie, vykonané redukčné úsilie a populačné trendy. Otvorenou a rozhodujúcou otázkou však zostáva určenie váh pre jednotlivé kritéria, ako aj spôsob aplikácie týchto kritérií pri porovnávaní cieľov jednotlivých krajín. SR považuje za najdôležitejšie kritériá (čiže priraďuje najvyššiu váhu) celkové emisie, ekonomický potenciál a vykonané redukčné úsilie. Populačný trend nie je z nášho pohľadu rozhodujúci. 

Priame porovnanie redukčných cieľov jednotlivých krajín je totiž pomerne zložité, keďže rozvinuté krajiny ich majú vnútorne rôzne definované. Rôzny je najmä referenčný rok, čo vyplýva najmä z faktu, že krajiny majú rôznu východiskovú pozíciu. SR podporuje prijaté základné kritériá porovnateľnosti. Konštatuje však, že existuje priestor aj pre iné doplnkové kritériá, ako napríklad výška nákladov na znižovanie emisií, potenciál pre ofsety a dlhodobá perspektíva. 

Prechod na cieľ 30 % redukcie emisií skleníkových plynov 2020

Súčasná pozícia EÚ vychádza zo záverov Európskej rady v marci 2009. Platí, že EÚ je pripravená do roku 2020 znížiť emisie o 30 % oproti výške emisií v 1990, ak rozvinuté krajiny vykonajú porovnateľné úsilie a ekonomicky pokročilejšie rozvojové krajiny tiež adekvátne prispejú k zníženiu emisií skleníkových plynov. Pre porovnanie úsilia a možnosť prechodu na 30 % redukčný cieľ v EÚ  bude kľúčová najmä pozícia USA, príp. Japonska, ako najväčších emitentov spomedzi skupiny rozvinutých krajín. V rámci EÚ existujú rozdielne názory na úroveň ambícii, ktoré má Únia presadzovať v medzinárodných rokovaniach. Predsedníctvo, ako aj niektoré ďalšie krajiny ako Dánsko, Holandsko, Veľká Británia budú presadzovať takú interpretáciu cieľov ostatných krajín, ktorá by viedla k zakotveniu 30 % záväzku EÚ. Naproti tomu už diskusie počas rokovaní o klimaticko-energetickom balíčku v 2008 ukázali, že skupina nových členských krajín vrátane SR, ako aj niektoré južné krajiny, prípadne Nemecko, považujú 20 % cieľ za dostatočne ambiciózny.

Dlhodobá perspektíva

Väčšina členských krajín EÚ podporuje prijatie redukčných cieľov na rok 2020. Podľa SR sú z politického hľadiska otázky dlhodobých cieľov dôležité. V princípe SR podporuje dlhodobý cieľ redukcie emisií skleníkových plynov v 2050 na úrovni 60 – 80 %. Stotožňuje sa s prístupom revízie dlhodobých redukčných cieľov v roku 2030. Zdôrazňuje predovšetkým aspekt dostupnosti nových technológií prínos k výraznejšej redukcii emisií. V súčasnosti je však priskoro na prijatie záväzku dosiahnutia konkrétneho cieľa v roku 2050.

Využitie krajiny, zmeny vo využívaní  krajiny a lesníctvo (LULUCF)

Slovenská republika je toho názoru, že započítavanie aktivít spadajúcich pod článok 3.4 Kjótskeho protokolu by malo byť v budúcom období (po roku 2012) založené na dobrovoľnej báze, a to najmä z dôvodu existencie značnej neistoty v projekcii budúcich emisií / zachytávania zo sektoru LULUCF. V procese stanovenia pravidiel započítavania emisií skleníkových plynov pochádzajúcich zo sektoru LULUCF po roku 2012 je potrebné vziať do úvahy také kľúčové faktory, akými je (1) riziko vzniku škôd na lesoch v dôsledku pôsobenia biotických a abiotických škodlivých činiteľov (nie antropogénnych) a (2) zmeny vo vekovej štruktúre lesných porastov. Oba uvedené faktory môžu mať zásadný vplyv na množstvo uhlíka viazaného v lesných ekosystémoch, t. j. na množstvo emisií skleníkových plynov súvisiacich z obhospodarovaním lesov. Vplyv uvedených faktorov nie je možné hodnotiť oddelene z dôvodu ich synergického (vzájomne sa zosilňujúceho, resp. ovplyvňujúceho) pôsobenia. Slovenská republika preferuje alternatívu založenú na prístupe podľa gross-net s diskontným faktorom, pričom pre diskontný faktor by bol lepší interval v rozsahu 75 – 85 %. Ak sa nepodarí dosiahnuť pokrok, ostanú platiť pravidlá podľa Kjótskeho protokolu. Zahrnutie výrobkov z dreva do redukčných cieľov krajín je z politického i vedeckého hľadiska opodstatnené. Prostredníctvom zahrnutia výrobkov z dreva sa primeraným spôsobom zohľadňuje úloha a význam odvetvia drevospracujúceho priemyslu v boji proti zmene klímy. V tomto prípade sa ako vhodnejší a lepšie aplikovateľný javí „produkčný prístup“, t. j. zohľadnenie viazania uhlíka vo výrobkoch z dreva v rámci krajiny ich produkcie.

Prenášanie prebytkov AAUs

Znenie článku 3.13 Kjótskeho protokolu umožňuje prenos nevyužitých AAUs do ďalšieho záväzného obdobia, t. j. po roku 2012. Zachovanie možnosti prenášania prebytkov AAU do nasledujúcich období je jednou z priorít SR. Z hľadiska globálnej dohody bude taktiež potrebné vyjsť v ústrety krajinám ako Rusko a Ukrajina, ktoré sú z hľadiska prebytkov AAU v rovnakej pozícii ako nové ČK (prudké zníženie emisií začiatkom 90. rokov). Základným problémom pri možnom prenose všetkých AAU je ich dosah na cenu emisií uhlíka v dôsledku ich nadbytku, ako aj narušenie environmentálnej integrity. Ako schodné riešenie bez narušenia environmentálnej integrity sa ukazuje kompromis, kedy nedôjde k celkovému zrušeniu nevyužitých AAU, ale len určitej časti. SR je zatiaľ otvorená možnostiam prenosu prebytkov (momentálne sa prikláňame k možnosti prenosu AAU so stanovenými limitami pre ich obchodovanie). Politicky je však dôležité, aby prenos AAU bol možný aj po roku 2012. 

Technológie a IPR

Vývoj a implementácia nových efektívnejších technológií sú jedným so základných predpokladov dosiahnutia prijatých cieľov. Popri samotnom vývoji nových technológií je však mimoriadne dôležitým aspektom aj prijímanie relevantných politík a cenotvorby, umožňujúcich implementáciu existujúcich technológií.
Je potrebné zriadiť a efektívne riadiť systém regionálnych centier, ktorých úlohou bude koordinovať a pomáhať pri identifikácii možností pre uplatnenie jednotlivých technológií, vypracovávaní národných nízko uhlíkových stratégií, budovaní kapacít a v neposlednom rade budú aktívne v technologickom transfere medzi rozvinutými a rozvojovými krajinami. Neodporúčame však administratívnu prioritizáciu, ako aj explicitné vymenovávanie špecifických druhov technológií ako napríklad technológií zachytávania a ukladania uhlíka (CCS) do geologických štruktúr.
Ďalšou z diskutovaných tém, presadzovanou predovšetkým dynamicky sa rozvíjajúcimi ekonomikami ako Čína, India a niektorými ďalšími rozvojovými krajinami je existencia súčasného systému ochrany duševného vlastníctva (Intellectual Property Rights - IPR) vo vyspelých krajinách. Túto vnímajú ako prekážku rýchleho a masívneho rozšírenia environmentálnych technológií a tiež ako prekážku budovania kapacít k eliminovaniu emisií skleníkových plynov.
SR je zásadne proti, aby sa v Kodanskej dohode akýmkoľvek spôsobom prehodnocovali, či reinterpretovali súčasné dohody týkajúce sa individuálneho duševného vlastníctva (IPR). Táto oblasť je riešená a závery môžu byť prijímané na adekvátnych medzinárodných fórach (WIPO, WTO-TRIPS). Otázky súvisiace s IPR musia byť relevantne zakomponované do navrhovaných opatrení vo výskume a vývoji (R&D), budovaní kapacít, inštitucionálnej štruktúre, finančných mechanizmoch, hodnoteniach technologických potrieb a nízko uhlíkových rozvojových stratégiách (LCDS), resp. nízko uhlíkových rastových plánoch (LCGP). Obávame sa, že obmedzovanie rozsahu či zrušenie právnej ochrany eko-vynálezov by mohlo negatívne ovplyvniť financovanie ďalšieho vývoja inovácií nielen v tejto oblasti. 

Emisie zo spaľovania palív v rámci medzinárodného transportu

Slovenská republika podporuje zahrnutie medzinárodnej námornej a leteckej dopravy v budúcom období do novej dohody.

Financovanie opatrení politiky klimatických zmien

SR súhlasí s navrhovanými princípmi medzinárodného financovania, ktoré vychádzajú zo zásad spravodlivého rozdelenia záťaže medzi jednotlivé krajiny. Plne podporujeme dohodnuté princípy rozdelenia záťaže, t. j. schopnosť platiť, znečisťovateľ platí a univerzálnu účasť krajín na financovaní. 

Oblasť financovania opatrení politiky zmeny klímy pokrýva znižovanie emisií (mitigáciu), ako aj prispôsobovanie sa zmene klímy (adaptáciu). Odhaduje sa, že celkové náklady na mitigáciu a adaptáciu by mali v roku 2020 dosiahnuť hodnotu viac ako 100 mld. Eur ročne (pre EU pripadá asi 1/3 celkových nákladov), pričom pre oblasť adaptácie je to 10 - 24 mld. a oblasť mitigácie 94 mld. Za hlavné zdroje financovania považujeme domáce súkromné a verejné zdroje, ako aj trh s emisnými kvótami. Negociácie sú však zamerané hlavne na medzinárodné verejné financie. Medzinárodné verejné financie predstavujú sumu, ktorou sa zaviažu vyspelé krajiny financovať opatrenia v rozvojových krajinách. Celkový objem financovania v roku 2020 sa odhaduje na 22 - 50 mld. ročne. 

Rokovania sú zamerané na dosiahnutie zhody o pomere medzi kritériami zodpovednosti za celkové emisie (množstvo emisií, t.j. aplikácia princípu znečisťovateľ platí) a výšky HDP (odráža schopnosť platiť). Vyššia váha zohľadnenia celkových emisií je z pohľadu EÚ lepším riešením nie len z dôvodu vyplývajúceho nižšieho príspevku do medzinárodného financovania, ale aj z pohľadu nastavenia motivácií krajinám pre znižovanie ich emisií.

Pre EÚ je situácia obdobná ako na globálnej úrovni. Vyššia váha na celkové emisie implikuje nižšie príspevky do spoločného financovania pre väčšinu členských krajín. Pre niektoré (hlavne nové) členské krajiny je však z pohľadu minimalizácie ich príspevku do spoločného financovania výhodnejšie pracovať s vyššou váhou pre výšku HDP. Rozdiely však nepredstavujú vysokú položku a je ich možné riešiť kompenzáciami. Finančný príspevok SR za predpokladu, že interný redistribučný kľúč EÚ bude z hľadiska váhy kritérií celkových emisií skleníkových plynov a schopnosti platiť (HDP p. c.) rovnaký ako na globálnej úrovni, by mohol dosiahnuť 0,1 - 0,17 % z celkovej globálnej sumy, t.j. rozsah odhadu na obdobie 2010 - 2012 je 5 - 8 mil. Eur ročne, v roku 2013 9 - 14 mil. a v roku 2020 približne 12 - 20 mil. ročne. 

Otvorenou otázkou zatiaľ zostáva voľba zdrojov pre financovanie príspevku EÚ, čiže aká časť financií môže byť financovaná cez komunitárny rozpočet a aká časť z príspevkov ČK mimo rozpočtu EÚ v rámci tzv. špeciálneho fondu.

Príloha:

Predbežný program 15. konferencie zmluvných strán Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy  (COP 15)

1.	Otvorenie zasadnutia;
2.	Organizačné záležitosti:
      (a) Voľba prezidenta 15. konferencie strán dohovoru;
            (b) Prijatie rokovacieho poriadku;
            (c) Prijatie programu;
            (d) Voľba funkcionárov konferencie iných ako prezident;
            (e) Povolenie účasti organizácií ako pozorovateľov;
            (f) Organizácia práce vrátane zasadnutí podporných orgánov;
            (g) Miesto a termín konania ďalších zasadnutí;
            (h) Prijatie správy o poverovacích listinách;
3.  Správy podporných orgánov a rozhodnutia a závery z nich vyplývajúce:
            (a) Správa podporného orgánu pre vedecké a technologické poradenstvo;
            (b) Správa podporného orgánu pre implementáciu;
4.  Správa pracovnej skupiny pre dlhodobú spoluprácu v rámci dohovoru;
5.  Stanovisko k návrhu strán podľa článku 17 dohovoru;
6.  Stanovisko k návrhu Malty k doplneniu prílohy 1 dohovoru; 
7.  Prehľad plnenia záväzkov a iných ustanovení dohovoru;
            (a) Finančný mechanizmus dohovoru;
		(i)  Štvrtá správa finančných mechanizmov
		(ii) Správa pre COP z GEF 
	        	(iii)Hodnotenie Špeciálneho klimatického fondu
            (b) Národné správy:
            	(i)  Národné správy strán zahrnutých do prílohy I dohovoru
            	(ii) Národné správy strán nezahrnutých do prílohy I dohovoru
            (c) Vývoj a transfer technológií;
            (d) Budovanie kapacít v rámci dohovoru;
            (e) Redukcia emisií z odlesňovania v rozvojových krajinách: spôsob na stimuláciu
         	činností;
            (f) Implementácia článku 4, odsek  8 a 9 dohovoru:
             	(i)  Implementácia pracovného programu z Buenos Aires o adaptácii a odvetných opatreniach (Rozh.1/CP.10)
             	(ii) Záležitosti týkajúce sa najmenej rozvinutých krajín
            (g) Ďalšie záležitosti oznámené konferencii strán dohovoru podpornými orgánmi;
8.  Administratívne, finančné a inštitucionálne záležitosti: 
            (a) Audit finančnej uzávierky na dvojročné obdobie 2008 - 2009
            (b) Rozpočet na dvojročné obdobie 2010 - 2011
9.   Segment na najvyššej úrovni;
  10.  Stanoviská pozorovateľských organizácií;
     11.  Rôzne;
     12.  Záver konferencie:
(a) Prijatie záverečnej správy 15.  konferencie strán
         	      (b) Ukončenie zasadnutia

Predbežný program 5. zasadnutia slúžiaceho ako stretnutie strán Kjótskeho protokolu
                                                                 (CMP 5)

1.	Otvorenie zasadnutia;
2.	Organizačné záležitosti:
(a)	Prijatie programu
(b)	Voľba zastupujúcich funkcionárov stretnutia
(c)	Organizácia práce vrátane zasadnutí podporných orgánov
(d)	Prijatie správy o plných mociach
3.	Správy podporných orgánov a rozhodnutia a závery z nich vyplývajúce:
(a)	Správa podporného orgánu pre vedecké a technologické poradenstvo
(b)	Správa podporného orgánu pre implementáciu
4.	Správa ad hoc pracovnej skupiny pre budúce záväzky prílohy I strán Kjótskeho  protokolu;
5.	Stanovisko k návrhom strán k doplnkom ku Kjótskemu protokolu;
6.	Otázky týkajúce sa mechanizmu čistého rozvoja (CDM);
7.	Otázky týkajúce sa mechanizmu spoločného plnenia záväzkov;
8.	Správa Výboru pre kontrolu plnenia;
9.	Adaptačný fond:
(a)	Správa Výboru adaptačného fondu
(b)	Zhodnotenie adaptačného fondu	
10.	Doplnky Kjótskeho protokolu z hľadiska princípov a mechanizmov týkajúcich sa plnenia;
11.	Správa administrátora medzinárodného protokolu transakcií pod Kjótskym protokolom:
(a)	Správa správcu o medzinárodných vyjednávaniach pod Kjótskym protokolom
(b)	Národné správy strán zahrnutých v prílohe I dohovoru: rezortovanie a revízia správ
(c)	Výročná súhrnná a účtovná správa pre krajiny B Kjótskeho protokolu
(d)	Budovanie kapacít v rámci Kjótskeho protokolu
(e)	Záležitosti týkajúce sa článku 3, odsek 14 Kjótskeho protokolu
(f)	Záležitosti týkajúce sa článku 2, odsek 3 Kjótskeho protokolu
12.	Administratívne, finančné a inštitucionálne materiály:
(a)	Audit finančnej uzávierky na dvojročné obdobie 2008 - 2009
(b)	Rozpočet na dvojročné obdobie 2010 - 2011
13.	Iné záležitosti oznámené konferencii strán dohovoru slúžiacej ako 5. stretnutie strán Kjótskeho protokolu podpornými orgánmi;
14.	Segment na najvyššej úrovni;
15.	Stanoviská pozorovateľských organizácií;
16.	Rôzne;
17.	Záver konferencie:
(a)	Prijatie záverečnej správy konferencie strán dohovoru slúžiacej ako 5. stretnutie strán Kjótskeho protokolu
(b)	Ukončenie zasadnutia

Predbežný program
31. stretnutie podporného orgánu pre vedecké a technologické poradenstvo (SBSTA)

1.	Otvorenie zasadnutia.
2.	Organizačné záležitosti:
(a)	Prijatie programu;
(b)	Prijatie rokovacieho poriadku;
(c)	Voľba funkcionárov stretnutia iných ako predseda;
(d)	Voľba zástupcov funkcionárov.
3.	Nairobi pracovný program o vplyvoch, zraniteľnosti a adaptácii na zmenu klímy.
4.	Vývoj a transfer technológií.
5.	Redukcia emisií z odlesňovania v rozvojových krajinách: postupy na stimulovanie aktivít.
6.	Výskum a systematické pozorovania.
7.	Metodologické záležitosti v rámci dohovoru:
(a)	Ročná správa o technickej revízie inventarizácie emisií skleníkových plynov strán zahrnutých do prílohy I dohovoru;
(b)	Emisie z palív používaných na medzinárodnú leteckú a námornú dopravu.
8.	Metodologické záležitosti spadajúce pod Kjótsky protokol:
(a)	Dôsledky zavádzania nových hydrochlórofluórokarbónov -22 (HFCF-22), požiadavky na získanie certifikátu redukcie emisií pre odstránenie 
      hydrofluorokarbónu-23 (HFC-23);
(b)	Zachytávanie a skladovanie uhlíka v geologických útvaroch ako aktivity v rámci projektov mechanizmu čistého rozvoja;
(c)	Spoločné meradlá na vyčíslenie CO_2ekv. skleníkových plynov.
9.	Záležitosti týkajúce sa článku 2, odsek 3 Kjótskeho protokolu.
10.	Rôzne.
11.	Správa z konferencie.

Predbežný program 
31. stretnutie podporného orgánu pre implementáciu (SBI)

1.	Otvorenie zasadnutia.
2.	Organizačné záležitosti:
(a)	Prijatie programu;
(b)	Prijatie rokovacieho poriadku;
(c)	Voľba funkcionárov stretnutia iných ako predseda;
(d)	Voľba zástupcov funkcionárov.
3.	Národné správy a inventúry strán zahrnutých do prílohy I dohovoru:
(a)	Správa o národnej inventarizácii emisií skleníkových plynov strán zahrnutých do prílohy I dohovoru v období 1990 – 2007;
(b)	Súhrnná správa k previerkam 4. národných správ o zmene klímy a príprava revízie 5. národných správ.
4.	Národné správy strán, ktoré nie sú zahrnuté v prílohe I dohovoru:
(a)	Poskytnutie finančnej a technickej podpory;
(b)	Informácie obsiahnuté v správach strán, ktoré nie sú zahrnuté v prílohe I dohovoru;
(c)	Ďalšia implementácia článku 12, paragrafu 5 dohovoru.
5.	Finančné mechanizmy dohovoru:
(a)	Štvrtá kapitola finančného mechanizmu;
(b)	Správa Celosvetovej environmentálnej rady (GEF) konferencii strán a smernice pre GEF;
(c)	Fond pre najmenej rozvinuté krajiny;
6.	Plnenie článku 4, odsek 8 a 9 dohovoru:
(a)	Pokrok pri plnení rozhodnutia 1/CP.10;
(b)	Záležitosti týkajúce sa najmenej rozvinutých krajín.
7.	Vývoj a transfer technológií.
8.	Budovanie kapacít v rámci dohovoru.
9.	Budovanie kapacít v rámci Kjótskeho protokolu.
10.	 Podávanie hlásení a revízia informácií poskytovaných stranami prílohy I dohovoru,    ktoré sú tiež stranami Kjótskeho protokolu;
11.	Záležitosti týkajúce sa článku 3, odsek 14 Kjótskeho protokolu.
12.	Správa administrátora medzinárodného protokolu transakcií pod Kjótskym protokolom.
13.	Ročná zúčtovacia správa krajín prílohy B Kjótskeho protokolu.
14.	Administratívne, finančné a inštitucionálne záležitosti:
(a)	Audit finančnej uzávierky na dvojročné obdobie 2008 - 2009;
(b)	Trvajúca kontrola funkcií a prevádzky sekretariátu;
(c)	Privilégiá a imunita pre jednotlivcov slúžiacich v orgánoch vytvorených podľa Kjótskeho protokolu.
15.	Rôzne.
16.	Správa z konferencie.