Príloha 11

Pravidlá pre fiškálnu politiku v podmienkach menovej únie
(vrátane interpretácie príslušných právnych predpisov)

Obsah: 1. Maastrichská zmluva
	2. Pakt stability a rastu
	3. Postup pri identifikácii nadmerného rozpočtového deficitu 

1. Maastrichtská zmluva: nominálne konvergenčné kritériá fiškálnej stability 

Rámcové pravidlá fiškálnej politiky v podmienkach menovej únie stanovila Maastrichtská zmluva (Zmluva o EÚ) formou kritérií pre rozpočtový deficit a výšku verejného dlhu (fiškálne nominálne konvergenčné kritériá 3 % HDP pre rozpočtový deficit a 60 % HDP pre vládny dlh), ktoré vymedzujú „zdravosť“ verejných financií. 

Všeobecne sa uznáva, že numerické (transparentné a ľahko kontrolovateľné) konvergenčné kritériá, ktorých splnenie bolo podmienkou vstupu do menovej únie, boli najvýznamnejším  nátlakovým prvkom na usmernenie národných fiškálnych politík a presvedčivú konsolidáciu verejných financií krajín EÚ v 2. polovici 90. rokov. Voči politickému záväzku vytvárali presne definovaný zdroj obáv z vylúčenia z prvého (zakladateľského) kola menovej únie. 
____________________________________________________________________________
	Fiškálna politika v Maastrichtskej zmluve
•	Článok 4 – fundamentálne ustanovenie týkajúce sa hospodárskej a menovej únie, stanovuje základné princípy pre hospodársku a menovú politiku a pre politiku výmenného kurzu, t.j. „stabilné ceny, zdravé verejné financie a menové podmienky a udržateľnú platobnú bilanciu“

Kapitola o „Hospodárskej politike“ podrobnejšie vysvetľuje základné rámce pre koordináciu hospodárskej a osobitne aj rozpočtovej politiky členských štátov a ich mnohostranného sledovania a dohľadu:
•	Článok 99 sa zaoberá hospodárskymi politikami vo všeobecnosti a poskytuje právny základ pre vytvorenie rámcov mnohostranného dohľadu. Od členských štátov vyžaduje, „aby svoje hospodárske politiky považovali za vec  spoločného záujmu“.
•	Článok104 je ústredným ustanovením pre výkon fiškálnej politiky, (spolu s Protokolom č.5 o procedúre nadmerného deficitu, ktorý je priložený k Maastrichtskej zmluve) stanovuje, že členské štáty nesmú vykazovať nadmerné deficity verejných financií. Podľa týchto predpisov nadmerný deficit jestvuje, ak (a) rozpočtový deficit je vyšší než 3 % HDP, okrem prípadov, ak tento pomer podstatne klesol alebo sak sa neustále znižuje a  približuje sa k úrovni 3 %, alebo ak prekročenie 3 % hodnoty je iba výnimočné a dočasné a deficit zostáva blízko 3 %  HDP a (b) pomer hrubého dlhu verejných financií k HDP prevyšuje 60 %, okrem prípadov, ak sa tento pomer dostatočne znižuje a vyhovujúcim tempom sa približuje k referenčnej hodnote. O tom, či sa členský štát nachádza v pozícii nadmerného deficitu, rozhoduje Rada ECOFIN. Ak deficit krajiny bol identifikovaný ako nadmerný, Rada by mala prijať právne podložené rozhodnutia a odporučenia na nápravu, resp. nakoniec pristúpiť k sankciám.

Dôležité piliere fiškálneho poriadku v EÚ predstavujú ďalšie tri pravidlá:
•	Článok101 nedovoľuje inštitúciám verejného sektora na národnej úrovni, ako aj na úrovni EÚ prečerpanie účtov alebo získanie iného druhu úveru od ECB alebo národných centrálnych bánk .
•	Čl.102 obsahuje zákaz zvýhodneného prístupu inštitúcií verejného sektora k finančným inštitúciám.
•	Čl.103 zdôrazňuje individuálnu zodpovednosť členských štátov za svoje verejné financie: „bezúniková klauzula“ určuje, že v prípade platobnej neschopnosti inštitúcie verejného sektora členského štátu nebude jeho záväzky preberať ani EÚ ani žiaden iný členský štát.
______________________________________________________________________
   
2. Pakt stability a rastu: strednodobé pravidlo vyrovnaného alebo prebytkového rozpočtu
Splnenie maastrichtských konvergenčných kritérií neznamená jednorazovú záležitosť, predpokladom úspešného fungovania krajiny v menovej únii, t.j. v podmienkach keď fiškálna politika je jediným stabilizačným nástrojom členského štátu na vyrovnuvanie prípadných nepriaznivých dopadov jednotnej menovej politiky na národnú ekonomiku, je nevyhnutné zabrániť odklonu fiškálneho vývoja od dosiahnutej "maastrichtskej" úrovne harmonizácie a zabezpečiť ďalší priebeh procesu konsolidácie verejných financií do podmienok dlhobejšej udržateľnosti fiškálneho sektora na konsolidovanej báze.  

Túto úlohu plní Pakt stability a rastu (Stability and Growth Pact). Cieľom Paktu stability je 

•	zabezpečenie trvalého súladu fiškálnych politík s požiadavkami rozpočtovej obozretnosti  
•	sledovanie fiškálneho vývoja v členských štátoch EÚ s cieľom získať včasné signály o prípadnom zhoršení rozpočtového hospodárenia. 

Základom mechanizmov na sledovanie rozpočtového vývoja a na uľahčenie koordinácie hospodárskych politík sú programy stability so špecifikáciou strednodobých rozpočtových cieľov, ktoré členské štáty eurozóny predkladajú Rade ECOFIN a EK. Povinnosťou Rady je vyžadovať sprísnenie programových cieľov, ak dôjde k záveru, že je to nevyhnutné, sledovať plnenie programov a odporúčať nápravné opatrenia v prípadoch podstatného odklonu rozpočtovej pozície od strednodobých cieľov programu.        

Štáty EÚ, ktoré nie sú členmi eurozóny, majú analogicky povinnosť vypracúvať tzv. konvergenčné programy, a to za rovnakých podmienok a pravidiel, ktoré sa vzťahujú na programy stability členských štátov eurozóny. Nevzťahuje sa však na ne sankčný mechanizmus procedúry nadmerného deficitu.  Krajiny, kandidujúce na vstup do EÚ, budú taktiež povinné pristúpiť k Paktu stability, z čoho im vyplynie rovnaká povinnosť vypracúvať a na hodnotenie európskymi orgánmi predkladať konvergenčné programy.

SGP obsahuje jednak preventívne prvky (pravidelný monitoring rozpočtového vývoja zodpovedajúco strednodobému výhľadu a maastrichtskému kritériu, mechanizmus včasného upozornenia), jednak prvky, ktoré je možné označiť ako varovné (procedúra nadmerného fiškálneho deficitu a sankcie).

Na zabezpečenie trvale udržateľnej rozpočtovej politiky Pakt stability obsahuje záväzok členských štátov udržiavať strednodobé rozpočtové ciele v pozícii, ktorá je blízka rovnováhe, alebo v prebytku. Strednodobým obdobím sa rozumie bežný ekonomický cyklus. 

Na sledovanie strednodobých rozpočtových pozícií sa používajú údaje o cyklicky upravenom (štrukturálnom)  rozpočtovom salde.  Cielená vyrovnaná (až prebytková) pozícia štrukturálneho salda by mala umožňovať riešiť bežné cyklické fluktuácie a udržiavať vládny deficit počas cyklu na úrovni nepresahujúcej referenčnú hodnotu 3 % HDP. Deficity vyššie než 3 % HDP sa budú považovať za nadmerné, pokiaľ nepôjde o dočasný jav, spôsobený mimoriadnymi okolnosťami a pokiaľ deficit zostane blízko referenčnej hodnoty. Za mimoriadne a dočasné okolnosti sa považujú situácie ako náhodná udalosť mimo kontroly členských štátov s významným dopadom na konsolidovanú  pozíciu verejného sektora alebo hlboká recesia, definovaná ročným poklesom reálneho HDP minimálne o 2 %. ( Členské štáty sa však dohodli, že tu budú sledovať referenčnú hodnotu poklesu HDP už o 0,75 %). 

V prípade, že vládny deficit členského štátu sa uzná ako nadmerný, Rada bude formulovať odporúčania na korekciu rozpočtovej nerovnováhy. Členský štát musí prijať účinné opatrenia na jej odstránenie do štyroch mesiacov. Ak podľa úsudku Rady takéto opatrenia neboli v danom termíne prijaté, Rada môže stanoviť sankcie. Sankčné opatrenia sa vzťahujú iba na členské štáty eurozóny.

___________________________________________________________________________
 Ustanovenia o fiškálnej politike v Pakte stability a rastu

Nariadenie o posilnení dohľadu nad rozpočtovými pozíciami a dohľadu a koordinácii hospodárskych politík zahŕňa tieto ustanovenia:
Článok 3
1.	Každý účastnícky štát je povinný poskytnúť Rade ECOFIN a EK informácie, potrebné na účel mnohostranného dohľadu v pravidelných intervaloch (...), formou programu stability, ktorý sa považuje za základ pre cenovú stabilitu a rýchly udržateľný rast vedúci k tvorbe zamestnanosti.
2.	Program stability musí obsahovať tieto informácie:
(a)	strednodobý cieľ pre rozpočtovú pozíciu, ktorá bude blízko k rovnováhe alebo v prebytku, adaptačné smerovanie prebytku/deficitu verejných financií k tomuto cieľu a očakávané smerovanie dlhového pomeru verejných financií;
(b)	hlavné predpoklady o očakávanom ekonomickom vývoji a dôležitých ekonomických premenných relevantných pre realizáciu programu stability ako sú investičné výdavky vlády, rast reálneho HDP, zamestnanosť a inflácia;
(c)	opis opatrení rozpočtovej politiky a ďalších politík, prijatých alebo navrhovaných na dosiahnutie cieľov programu a v prípade hlavných rozpočtových opatrení aj zhodnotenie ich kvantitatívnych dopadov na rozpočet;
(d)	analýzu vplyvu zmien v hlavných ekonomických predpokladoch na rozpočtovú a dlhovú pozíciu.
3. Informácie o smerovaní pomeru rozpočtového prebytku/deficitu a dlhového pomeru a hlavných ekonomických predpokladoch týkajúcich sa bodu 2.(a) a (b) musia byť na ročnej báze a musia pokrývať obdobie zahŕňajúce predchádzajúci rok,  bežný rok a minimálne tri nasledujúce roky.  

Článok 5
1. Na základe hodnotenia EK a Ekonomického a finančného výboru Rada je v rámci mnohostranného dohľadu povinná (...) preskúmať, či strednodobý rozpočtový cieľ stanovený v programe stability poskytuje bezpečný priestor na zabránenie nadmerného deficitu,  či ekonomické predpoklady, na ktorých je program postavený, sú realistické a či prijímané a/alebo navrhované opatrenia sú postačujúce na dosiahnutie cieleného adaptačného smerovania k strednodobému rozpočtovému cieľu.

Článok 6
2. V prípade, že Rada identifikuje podstatnú odchýlku rozpočtovej pozície od strednodobého rozpočtového cieľa, alebo odchýlku prispôsobovacieho smerovania k nemu, je povinná – s vedomím, že poskytuje včasné varovanie na zabránenie vzniku nadmerného deficitu – upozorniť (...) dotknutý členský štát na nevyhnutnosť nápravných opatrení.

Nariadenie o urýchlení a objasnení zavedenia procedúry nadmerného deficitu
Článok 11
Vždy, keď Rada rozhodne o uplatnení sankcií voči zúčastnenému členskému štátu (...), pravidlom bude vyžiadanie bezúročného vkladu.

Článok 12
1.	Keď je nadmerný deficit výsledkom nesúladu s kritériom, týkajúcim sa pomeru vládneho dlhu (...), čiastka prvého vkladu bude obsahovať pevnú zložku rovnú 0,2 % HDP a pohyblivú zložku rovnú 1/10 rozdielu medzi deficitom v % HDP v predchádzajúcom roku a referenčnou hodnotou 3 % HDP. 
2.	V každom nasledujúcom roku, až kým nedôjde k zrušeniu rozhodnutia o existencii nadmerného deficitu, Rada hodnotí, či dotknutý účastnícky členský štát prijal účinné nápravné postupy. Ak členský štát menovej únie nekoná v súlade s upozornením Rady, Rada v svojom ročnom hodnotení rozhodne (podľa čl.104c(11)) o sprísnení sankcií. Ak sa rozhodne o dodatočnom vklade, tento sa bude rovnať 1/10 rozdielu medzi deficitom v % HDP za predchádzajúci rok a referenčnou hodnotou 3 % HDP.
3.	Žiaden jednotlivý vklad podľa bodu 1 a 2, nesmie prekročiť hornú hranicu 0,5 % HDP.                 ______________________________________________________________________

3. Postup pri nadmernom fiškálnom deficite (Excessive deficit procedure, EDP)

Identifikácia prípadného nadmerného fiškálneho deficitu obsahuje kroky, ktoré sú zobrazené v diagrame č.1. O existencii nadmerného deficitu a implementácii následnej korekčnej procedúry, ktorá je zobrazená v diagrame č.2,  rozhoduje Rada ECOFIN.

Postupy, obsiahnuté v krokoch 1- 5 (diagram č.1), sa uplatňujú voči všetkým členským štátom EÚ. Sankcie v rámci krokov 6-10 (diagram č.2) sa vzťahujú iba na členské štáty menovej únie. 

 1. krok - členské štáty poskytnú údaje o svojich rozpočtoch Európskej komisii (EK) každoročne k  1. marcu a 1. septembru.

 2. krok - EK preskúma dodržiavanie rozpočtovej disciplíny členských štátov podľa článku 104(2)  Maastrichtskej zmluvy. Ak členský štát spĺňa požiadavky oboch kritérií (pomery k HDP  3 %, resp. 60 %) a ak podľa názoru EK nejestvuje riziko nadmerného deficitu, k otvoreniu EDP nedôjde. V ostatných prípadoch, t.j. vždy keď plánovaný alebo skutočný verejný deficit členského štátu prevýši referenčnú hodnotu 3 % HDP, úlohou EK  je pripraviť správu na iniciáciu zavedenia EDP. 

 3. krok - v priebehu 2 týždňov EK vypracuje správu, stanovisko k správe vypracuje Ekonomický a finančný výbor (EFC, zložený zo zástupcov vlád a Európskeho systému centrálnych bánk), ktorý ho predloží Rade ECOFIN. EK so zohľadnením tohto stanoviska predloží svoje stanovisko taktiež Rade ECOFIN zároveň so svojim odporučením o existencii nadmerného deficitu. Ak EK zistí, že deficit prevyšujúci 3 % HDP nie je nadmerný a ak sa tento názor nezhoduje s názorom EFC, EK musí dôvody svojho rozdielneho stanoviska predložiť v písomnej forme Rade ECOFIN.  

 4. krok - Rada ECOFIN po celkovom zhodnotení rozhodne (kvalifikovanou väčšinou) na základe odporučenia EK a zvážení prípadných doplňujúcich pripomienok zo strany členského štátu, či v členskom štáte jestvuje nadmerný deficit. Rozhodnutie musí byť prijaté do troch mesiacov od predloženia rozpočtových údajov členským štátom Európskej komisii.

 5. krok - Ak Rada ECOFIN rozhodne, že nadmerný deficit nejestvuje, EDP sa uzatvorí. Ak však rozhodne, že nadmerný deficit jestvuje, Rada ECOFIN musí zároveň členskému štátu poskytnúť odporučenia. Tieto odporučenia sa prijímajú kvalifikovanou väčšinou s vylúčením hlasov zástupcov príslušného členského štátu na základe odporučenia EK a nezverejňujú sa. Rada ECOFIN musí odporučiť, aby k odstráneniu nadmerných deficitov došlo v čo najskoršom možnom čase od ich vzniku, pričom stanoví dva termíny. Prvý termín je na prijatie účinných korekčných opatrení členským štátom maximálne do 4 mesiacov. Druhý termín je na korekciu nadmerného deficitu, ktorý by mal byť odstránený v roku nasledujúcom po jeho identifikácii, pokiaľ nejestvujú mimoriadne okolnosti.

	6. krok (diagram č.2) - iniciuje ďalší postup po rozhodnutí Rady ECOFIN o existencii nadmerného deficitu. Rada ECOFIN bude sledovať, či členský štát na základe jej rozhodnutia prijme účinné opatrenia. Pri svojom ďalšom rozhodovaní bude vychádzať z opatrení zverejnených vládou daného členského štátu. Rozhodnutie sa prijme na odporučenie EK kvalifikovanou väčšinou, s vylúčením hlasov zástupcov daného členského štátu.

	7. krok - Ak Rada ECOFIN rozhodne, že k prijatiu účinných opatrení nedošlo, môže svoje odporučenia zverejniť okamžite po uplynutí kontrolného termínu (t.j. po 4 mesiacoch). Ak tu ide o členský štát menovej únie,  Rada ECOFIN má už do 1 mesiaca upozorniť členský štát menovej únie, aby prijal v presne stanovenom časovom limite opatrenia na zníženie deficitu. Toto rozhodnutie, ako aj následné rozhodnutia v rámci EDP, sa prijíma na odporučenie EK kvalifikovanou väčšinou s vylúčením hlasov zástupcov daného členského štátu. Ak však Rada ECOFIN rozhodne, že členský štát prijal účinné opatrenia zodpovedajúco jej odporúčaniam, procedúra nadmerného deficitu sa pozastaví. Rada ECOFIN a EK budú monitorovať implementáciu prijatých opatrení.

	8. krok – ak Rada ECOFIN dospeje k názoru, že nadmerný deficit bol odstránený, zruší niektoré alebo všetky svoje rozhodnutia o odporúčaniach a udelených upozorneniach. Ak boli odporučenia zverejnené, Rada ECOFIN taktiež verejným vyhlásením potvrdí, že nadmerný deficit v danom členskom štáte už nejestvuje. Ak však členský štát menovej únie nevykoná nápravné opatrenia zodpovedajúco odporúčaniam a upozorneniam Rady ECOFIN, Rada stanoví sankcie, a to najneskôr do 2 mesiacov od rozhodnutia o udelení upozornenia členskému štátu a v rámci 10 mesiacov do referenčného dátumu pre poskytnutie rozpočtových údajov Európskej komisii. V prípade zámerne plánovaného deficitu, o ktorom sa Rada ECOFIN domnieva, že bude nadmerný, je možné uplatniť aj urýchlený postup. Ďalšia možnosť je, keď po odložení EDP členský štát menovej únie nezavedie korekčkné opatrenia alebo keď skutočné údaje pravidelne hlásené EK každý rok k 1. marcu a 1. septembru indikujú, že členský štát menovej únie nadmerný deficit neodstránil v časových limitoch stanovených v rámci udelených odporúčaní. V tomto prípade Rada ECOFIN je povinná okamžite vyzvať členský štát menovej únie, aby prijal v presne určenom časovom limite opatrenia na zníženie deficitu.

   9. krok – ak členský štát menovej únie koná v súlade s upozorneniami Rady ECOFIN, EDP sa odloží. Dĺžka obdobia odloženia EDP nesmie by zahrnutá ani do 2-mesačného ani do 10-mesačného obdobia uvedeného v 8. kroku ako hraničný limit na zavedenie sankcií. Rada ECOFIN a EK monitorujú implementáciu prijatých opatrení. 

    10. krok – ak podľa názoru Rady ECOFIN bol nadmerný deficit odstránený, procedúra sa uzatvorí (ako v  8. kroku). Ak sa však prijatý postup členského štátu menovej únie ukázal podľa názoru Rady ECOFIN ako neadekvátny, alebo ak skutočné údaje pravidelne oznamované do EK každoročne k 1. marcu a 1. septembru indikujú, že nadmerný deficit nebol odstránený v časových limitoch špecifikovaných v udelených upozorneniach, Rada ECOFIN je povinná okamžite rozhodnúť o stanovení sankcií. 

	Prijalo sa pravidlo, že sankcie budú predstavovať neúročený vklad. Rada ECOFIN však môže rozhodnúť o nahradení tohto vkladu 2 opatreniami: 
(a)	požadovať od členského štátu zverejnenie Radou špecifikovaných dodatočných informácií predtým, než vláda pristúpi k emisii obligácií a cenných papierov; 
(b)	vyzvať Európsku investičnú banku, aby prehodnotila svoju pôžičkovú politiku voči danému členskému štátu. 

	Podľa prijatého pravidla vklad sa bude konvertovať na pokutu, ak do 2 rokov od rozhodnutia o sankčnom vklade členského štátu nedôjde ku korekcii deficitu. Tieto pokuty sa budú rozdeľovať medzi tie členské štáty menovej únie, ktoré nebudú vykazovať nadmerný deficit, a to v proporciách zodpovedajúcich ich podielom na celkovom HDP menovej únie. Rada ECOFIN zruší sankcie v závislosti od preukázaného pokroku členského štátu pri odstraňovaní nadmerného deficitu. Všetky ostatné sankcie budú zrušené po zrušení rozhodnutia o existencii nadmerného deficitu. Pokuty však nebudú vrátené. 

Diagram č.1  Rozhodovanie rady ECOFIN o existencii nadmerného deficitu

Nejestvuje riziko nadmerného deficitu; pomer deficitu je výnimočný a dočasný a blízky referenčnej hodnote; dlhový pomer sa dostatočne znižuje a blíži sa referenčnej hodnote uspokojujúcim tempom.

Jestvuje 
nadmerný deficit

Rozhodnutie 
Rady ECOFIN

Členské štáty dodajú údaje o rozpočtoch Európskej komisii

Procedúra
 je uzatvorená

1. krok

Deficit  3 % HDP 
a
dlh  60 % HDP

Deficit  3 % HDP
a/alebo 
dlh  60 % HDP

	

	

Procedúra 
sa neotvára

	

Rozhodnutie sa prijíma kvalifikovanou väčšinou. Kvalifikovaná väčšina je definovaná ako 2/3 z celkových 87 hlasov. 
•	po 10 hlasov Nemecko, Francúzsko, Taliansko a Spojené kráľovstvo
•	8 hlasov  Španielsko
•	po 5 hlasov Belgicko, Grécko, Holandsko a Portugalsko
•	po 4 hlasy Rakúsko a Švédsko
•	po 3 hlasy Dánsko, Írsko a Fínsko
•	2 hlasy Luxembursko

Odporučenie 
Rady ECOFIN 
členskému štátu

5. krok

4. krok

2. krok

Európska komisia
vypracuje správu 

3. krok

Riziko nadmerného deficitu

Stanovisko Ekonomického a finančného výboru sa predloží Rade ECOFIN 

Stanovisko a odporučenie EK 
sa predloží Rade ECOFIN

Nejestvuje 
nadmerný deficit

3
Diagram č.2 Postup po rozhodnutí Rady ECOFIN o existencii nadmerného deficitu

5. krok

Odporučenie Rady ECOFIN sa  postúpi členskému štátu

6. krok

Rada ECOFIN vyhodnotí účinnosť oznámeného rozhodnutia

	

Nadmerný deficit sa odstráni: postup sa ukončí

Opatrenia sa ukážu neadekvátne, nadmerný deficit pretrváva: Rada ECOFIN uplatňuje sankcie voči členskému štátu

10. krok

Opatrenia sú zavedené: procedúra sa odloží. Európska komisia a Rada ECOFIN pokračujú v monitorovaní ich zavedenia

9. krok

Nadmerný deficit je odstránený: procedúra je uzatvorená

Opatrenia sa nezavedú: ECOFIN vyzve členský štát na prijatie opatrení

Nadmerný deficit sa odstráni: procedúra  je uzatvorená

Nadmerný deficit pretrváva:ECOFIN uplatní sankcie voči členskému štátu

8. krok

Členský štát prijme účinné opatrenia: procedúra sa odloží. Európska komisia a Rada ECOFIN monitorujú implementáciu opatrení

Členský štát neprijme účinné opatrenia: Rada ECOFIN môže svoje odporučenie zverejniť a vyzvať členský štát, aby prijal opatrenia

7. krok