Author: mrazkova
Last saved by: cebulakova
Company: mpsvr

D ô v o d o v á     s p r á v a

A. Všeobecná časť

Zákon č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele a o zmene a  doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon“)  nadobudol účinnosť 1. septembra  2005.  Dve novelizácie zákona vyplynuli zo zmien v iných právnych predpisoch -  zákon č. 330/2007     Z. z. o registri trestov  v súvislosti so zmenami pri žiadaní a vydávaní odpisov z registra trestov (dokladovanie bezúhonnosti záujemcov o náhradnú rodinnú starostlivosť na účely sprostredkovania náhradnej rodinnej starostlivosti a bezúhonnosti fyzických osôb, ktoré vykonávajú opatrenia v priamom kontakte s deťmi pri žiadostiach o akreditáciu) a zákon             č. 643/2007 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 480/2002 Z. z. o azyle v súvislosti so zmenami v azylovej procedúre (maloletí bez sprievodu). 
Zákon  bol úplne novou právnou úpravou, ktorá po prvýkrát v histórii upravila obsah aj postupy opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a po prvýkrát upravila sociálnu kuratelu a jej opatrenia. Oproti pôvodnej úprave v zákone. č. 195/1998 Z. z. o sociálnej pomoci v znení neskorších predpisov došlo k výraznému kvalitatívnemu (nové opatrenia, podmienky ich výkonu, postupy a pod.) aj kvantitatívnemu posunu. Právnu úpravu  sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately výrazne ovplyvňuje fakt, že opatrenia sociálnoprávnej ochrany detí a o sociálnej kurately vykonáva veľké množstvo rôznorodých subjektov – pôsobnosť je delená medzi štátnu správu a samosprávu (ministerstvo, Centrum pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže, Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny a 46 úradov práce, sociálnych vecí a rodiny a 32 pracovísk, 8 určených úradov práce, sociálnych vecí a rodiny, obce, VÚC, neštátne subjekty – akreditované, neakreditované, a zariadenia – najmä detský domov, detský domov pre maloletých bez sprievodu, krízové stredisko, resocializačné stredisko). Významnú úlohu v tejto oblasti zohrávajú akreditované subjekty. Právna úprava aj samotný výkon je tiež významne ovplyvnený širokým spektrom právnych úprav z iných oblastí – je nevyhnutné vychádzať a zachovať súvislosti s inými právnymi úpravami ( napríklad zákon o rodine, právne úpravy z oblasti trestného práva, výchovy a vzdelávania, zdravotnej starostlivosti). 
Od účinnosti zákona Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“) v súčinnosti s Ústredím práce, sociálnych vecí a rodiny monitoruje a vyhodnocuje dopady novej právnej úpravy. Výsledky tohto monitorovania, ako aj poznatky ostatných subjektov pôsobiacich v oblasti ochrany práv detí, sú premietnuté v návrhu predloženého zákona. Návrh zmien a doplnení reaguje na Záverečné odporúčania Výboru OSN pre práva dieťaťa (máj 2007) k Druhej periodickej správe Slovenskej republiky o implementácii Dohovoru o právach dieťaťa a právami dieťaťa ustanovenými v Dohovore o právach dieťaťa. Rovnako sú  v návrhu zákona premietnuté napríklad výsledky výskumnej úlohy „Efektivita zabezpečovania náhradného rodinného prostredia pre deti (Inštitút pre výskum práce a rodiny, 2007)“, priebežné výsledky spoločného slovensko-francúzsko-fínskeho twiningového projektu Úradu vlády Slovenskej republiky, ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny a Asociácie resocializačných stredísk „Zlepšovanie a rozširovanie resocializačnej a rehabilitačnej starostlivosti o osoby závislé od psychoaktívnych látok“.  
Doplnenie a zmenu právneho predpisu vyvolali viaceré dôvody. Treba upraviť ustanovenia, ktoré umožňujú rôznu interpretáciu, resp. spôsobujú interpretačné problémy. Z tohto dôvodu treba precizovať náležitosti vykonávania výchovných opatrení, rozhodovanie vo veciach výchovných opatrení a akreditácií, ustanoviť lehotu zapísania dieťaťa do prehľadu detí, ktorým treba sprostredkovať náhradnú rodinnú starostlivosť, jednoznačne upraviť označovanie zariadení, jednoznačne upraviť, ktoré súdne rozhodnutia sa vykonávajú bezplatne, jasnejšie upraviť výkon súdneho rozhodnutia v zariadeniach. 
Treba uviesť, že zákon síce neobsahuje veľa ustanovení, ktoré umožňujú rôznu interpretáciu, ale úprava niektorých opatrení nesplnila pôvodné očakávania. Niektoré opatrenia je možné vykonávať aj podľa doterajšieho zákona, ale praktiká skúsenosť z implementácie ukázala, že bez spresnenia nie sú vykonávané. Z toho dôvodu sa navrhuje doplniť napríklad opatrenia na predchádzanie krízovým situáciám v rodine, riešenie rodinných konfliktov, programy krízových a resocializačných stredísk, povinné náležitosti individuálnych plánov práce s klientmi krízových a resocializačných stredísk. Zároveň je vzhľadom na potreby klientov nutné rozšíriť spektrum a možnosti programov sociálnej kurately detí, výchovných opatrení, opatrení vykonávaných v rodinnom a náhradnom rodinnom prostredí, doplnenie možnosti prípravy aj v prípade náhradnej osobnej starostlivosti a povinnosti prípravy osôb, ktoré si na krátky čas (víkend) berú do svojho rodinného prostredia dieťa z detského domova pod. 
	Niektoré ustanovenia sa v praxi ukázali ako  nepraktické až nepoužiteľné. Preto treba  riešiť napríklad vážny aplikačný problém, a to tak orgánov sociálnoprávnej ochrany a sociálnej kurately detí, ako aj súdov v prípade podávania návrhov na súd na vyslovenie osvojiteľnosti dieťaťa, nakoľko skúmanie dôvodov osvojiteľnosti výlučne na strane rodičov sa ukazuje nepostačujúce. Rovnako treba doriešiť aj problémy, ktoré sa objavili pri príprave detí na náhradnú rodinnú starostlivosť. Súčasná právna úprava nepripúšťa možnosť, že by niektoré dieťa (s výnimkou dieťaťa, ktoré nesúhlasí) nebolo možné pripraviť na sprostredkovanie náhradnej rodinnej starostlivosti. Takto právna úprava spôsobuje v praxi nemalé problémy najmä v prípadoch detí s mimoriadne vážnym zdravotným stavom, ktorý vyžaduje  starostlivosť ústavného – pobytového charakteru. Taktiež sa navrhuje doplnenie tzv. všeobecnej časti prípravy dieťaťa aj o prípravu na konkrétnu interakciu dieťaťa so žiadateľom. 
	Navrhuje sa nanovo upraviť opatrenia finančného charakteru v časti povinností obce, kde sa okrem precizovania súčasnej právnej úpravy navrhuje zohľadnenie tej skutočnosti, že obec preukázateľne pracovala s dieťaťom a jeho rodinou najmenej jeden rok pred jeho umiestením do detského domova na základe rozhodnutia o ústavnej starostlivosti.   
	Výrazná časť  návrhu zákona je zameraná na zmenu tvorby priorít a spôsobu poskytovania finančných príspevkov úradmi práce sociálnych vecí a rodiny. Spôsob verejného obstarania sa vzhľadom na špecifiká sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately ukázal ako nevhodný. V praktickej rovine sa zabezpečovanie opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately zúžilo len na zabezpečovanie tých najjednoduchších opatrení akými sú napr. výchovno-rekreačné programy, a čo sa týka výkonu súdnych rozhodnutí nebolo verejným obstaraním doposiaľ obstarané ani jedno súdne rozhodnutie aj keď je zrejmé, že ponuka v niektorých regiónoch nie je v súlade s reálnou potrebou. Navyše povaha opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately nevyžaduje využitie verejného obstarania. Z tohto dôvodu treba upraviť podmienky poskytovania finančných príspevkov tak, aby na jednej strane zodpovedali potrebám určených v prioritách úradov a na druhej strane vylúčili netransparentnosť ich poskytovania aj bez použitia metódy verejného obstarania. 
Návrh zákona zároveň obsahuje aj návrhy, ktorých cieľom je posunúť ďalej po kvalitatívnej stránke náhradnú starostlivosť a najmä výkon ústavnej starostlivosti. Okrem návrhov na celkové zlepšenie podmienok sprostredkovania náhradnej rodinnej starostlivosti a výkonu súdnych rozhodnutí v zriadeniach sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately  obsahuje novela aj úpravu výslovného zákazu používania telesných trestov, návrh na riešenie dlhodobého problému vykonávania určitých zdravotných výkonov v oblasti sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately,  sprísnenie profesijných požiadaviek na výkon určitých opatrení. 
Návrh zákona nemá vplyv na štátny rozpočet, na rozpočty obcí a na rozpočty vyšších územných celkov.
Návrh zákona nemá vplyv na zamestnanosť a na tvorbu pracovných miest.
Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, inými zákonmi a medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná, a s právom Európskych spoločenstiev a Európskej únie.
Vzhľadom na doložku zlučiteľnosti návrh zákona s právom Európskych spoločenstiev a s právom Európskej únie vypracovanie tabuľky zhody a aproximačnej prílohy je bezpredmetné.

Doložka zlučiteľnosti návrhu opatrenia s právom Európskych spoločenstiev
a s právom Európskej únie

1.  Predkladateľ zákona: Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej  republiky                                   
2. Názov návrhu zákona:    Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov 
3.	Problematika návrhu zákona:
	a)  nie je upravená v práve Európskych spoločenstiev
	b)  nie je upravená v práve Európskej únie
c) nie je obsiahnutá v judikatúre Súdneho dvora Európskych spoločenstiev alebo Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev.

	Vzhľadom na skutočnosť, že problematika predloženého návrhu zákona nie je  upravená v práve ES/EÚ, nie je potrebné vyjadrovať sa k bodom 4 až 6 doložky.

B. Osobitná časť
K čl. I
K bodu 1
	Navrhuje sa doplniť do osobného rozsahu aj cieľovú skupinu detí, u ktorých nie je možné určiť obvyklý pobyt, ide o deti, ktoré nie sú maloletými bez sprievodu, avšak našli sa na území niektorého z úradov práce sociálnych vecí a rodiny a nie je možné zistiť vôbec alebo  nie v krátkom čase ich pobyt.     
K bodu 2
Navrhuje sa upraviť výslovný zákaz používania všetkých foriem telesných trestov, ako aj iných hrubých a ponižujúcich trestov pri vykonávaní opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately.  Právna úprava nulovej tolerancie k telesným trestom vychádza z Dohovoru o právach dieťaťa, Odporúčaní Výboru OSN k správe Slovenska o pokroku v implementácii dohovoru a zároveň reaguje na Program Rady Európy Budujme Európu pre deti a s deťmi. Cieľom tohto programu je odstrániť všetky formy násilia páchaného na deťoch prostredníctvom ochrany detí, odstránenia násilia, stíhania jeho páchateľov a participáciou detí, vrátane vypracovania komplexných právnych rámcov.  
Zároveň sa navrhuje upraviť povinnosť orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately pri každom upozornení na použitie hrubých a ponižujúcich  trestov na dieťati rodičom alebo osobou, ktorá sa osobne stará o dieťa, zvoliť a uplatniť vždy primerané opatrenie podľa tohto zákona. Široké spektrum opatrení, ktoré má tento orgán k  dispozícii, umožňuje voliť opatrenia od miernejších (napríklad výchovné opatrenie – upozornenie) až po tie najzávažnejšie ako napr. podania návrhu na súd na nariadenie ústavnej starostlivosti. Takouto právnou úpravou sa zároveň nevylučuje oznamovacia povinnosť  orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately.
K bodu 3
Navrhuje sa rozšíriť spektrum doterajších opatrení orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately osobitne opatrení na predchádzanie a riešenie krízových situácií v rodine (biologická rodina aj  náhradná rodina) vrátane rodičovských, rodinných a iných medziľudských konfliktov, ktoré ohrozujú vývin dieťaťa a jeho rodinu. Tieto opatrenia bolo možné vykonávať aj podľa doterajšej právnej úpravy, avšak praktická skúsenosť z implementácie ukázala, že bez explicitnej právnej úpravy nie sú vykonávané. Doterajšie opatrenia sa rozširujú o mediáciu na uľahčenie riešenia konfliktov (využitie napríklad v rodinných sporoch, pri riešení tzv. rodičovských únosov a pod.), špecializovaných metód práce na zlepšenie adaptácie na novú situáciu (napríklad pri príchode dieťaťa do náhradnej rodiny, pri odňatí dieťaťa z rodiny a pod.) špecializovaných metód práce na pomoc deťom a plnoletým, ktoré boli obeťami obchodovania   (praktické skúsenosti jednoznačne preukázali potrebu osobitného prístupu a využitia špecializovaných metód práce s touto cieľovou skupinou) a poradensko-psychologickej pomoci rodinám so špecifickým problémom a pri krízových situáciách ( napríklad odborné poradensko-psychologické služby osobám drogovo a inak závislým a ich rodinám, deti so syndrómom CAN a ich rodinám a pod.).  Vzhľadom na špecifiká mediácie, pokiaľ bude vykonávaná  ako samostatná odborná metóda na riešenie konfliktov, bude sa požadovať splnenie osobitného kvalifikačného predpokladu. Tiež sa nebude na mediáciu vyžadovať akreditácia Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, ale preukázanie skončenia odbornej akreditovanej prípravy. Všetky tieto opatrenia musí podľa potreby orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately  vykonávať sám alebo ich môže zabezpečiť za zákonom ustanovených podmienok u iných subjektov.
K bodom 4 až 9
Súčasný zákon po prvýkrát upravil nielen nové druhy výchovných opatrení, ale aj spôsob ich vykonávania, povinnosti orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately. Praktické skúsenosti  ukázali, že je potrebné vykonať určité zmeny, ktoré  po kvalitatívnej stránke zlepšia výkon výchovných opatrení a umožnia efektívnejšie dosahovanie účelu výchovných opatrení. Z tohto dôvodu sa  navrhuje zaviesť nový typ výchovného opatrenia – povinnosť podrobiť sa odbornej diagnostike v špecializovanej ambulantnej starostlivosti (napríklad ambulancia klinického psychológa, psychiatra) s možnosťou jeho využitia výlučne v prípade potreby voľby a uplatnenia primeraného opatrenia. Tento návrh reaguje na potrebu praxe v situácii, keď najmä sociálny kurátor pre deti potrebuje  na určenie sociálnej diagnózy a na zostavenie plánu sociálnej práce s dieťaťom zistiť alebo vylúčiť poruchu správania a nie je možné zabezpečiť dobrovoľnou formou takéto vyšetrenie u psychiatra alebo klinického psychológa. Je vylúčené, aby tak, ako doposiaľ nemal sociálny kurátor pri tvorbe sociálneho plánu a navrhovaní najmä represívnejších opatrení (napr. návrh na nariadenie ústavnej starostlivosti) alebo k spracovaniu podkladov pre orgány činné v trestnom konaní a súd k dispozícii diagnózu poruchy správania. 
Zároveň sa zavádza možnosť ponúknuť, ak je to vzhľadom na typ programu a účel výchovného opatrenia možné a vhodné, rodičom dieťaťa a ďalším osobám, ktoré sa o dieťa osobne starajú, možnosť zúčastniť sa sociálnych a výchovných programov uložených ako výchovné opatrenie dieťaťu.  
Navrhuje sa tiež odstrániť aplikačné problémy s povinnosťou vyhodnocovať účel výchovných opatrení s rodičom a dieťaťom, nakoľko praktická skúsenosť ukázala, že v niektorých prípadoch je nemožné splniť takto ustanovenú zákonnú povinnosť. Rovnako sa vzhľadom na praktické skúsenosti navrhuje upraviť jednoznačnejšie možnosť reagovať iným výchovným opatrením alebo iným opatrením už v priebehu vykonávania opatrenia, ak je zrejmé, že neplní svoj účel.
K bodu 10
Navrhuje sa zmena doterajšej právnej úpravy výchovno-rekreačných programov pre deti, pre ktoré sa vykonávajú opatrenia sociálnej kurately tak, aby lepšie vyhovovala potrebám sociálnej kurately, t.j. navrhuje sa väčšia variabilita programov, ich výkon nielen pobytovou formou, ale aj ambulantnou a dennou a taktiež sa navrhuje možnosť zapojenia rodičov iných zodpovedných osôb do týchto programov v prípade, ak je to vhodné a účelné.
K bodom 11 a 12 
Navrhuje sa riešenie veľmi vážneho aplikačného problému, a to tak orgánov sociálnoprávnej ochrany a sociálnej kurately detí, ako aj súdov v prípade podávania návrhov na súd na vyslovenie osvojiteľnosti dieťaťa. Tento nový inštitút zaviedol od apríla 2005 zákon          č. 36/2005 Z. z. o rodine a o zmene a doplnení niektorých zákonov a novela Občianskeho súdneho poriadku účinná od toho istého času. Na tieto právne úpravy nadviazala aj právna úprava sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, ktorá v § 23 upravila podmienky za akých sa podáva návrh na osvojiteľnosť. Praktická skúsenosť ukázala, že sledovať splnenie podmienky osvojiteľnosti výlučne na strane rodičov je kontraproduktívna v prípadoch detí vyššieho veku (17 rokov) a detí, ktorých zdravotný stav vyžaduje starostlivosť ústavného zariadenia (preukázateľný nesúhlas dieťaťa s osvojením, ak je dieťa schopné vzhľadom na svoj vek a rozumovú vyspelosť posúdiť dôsledky osvojenia je prevzatý zo súčasnej právnej úpravy, keď sa súhlas dieťaťa skúma v rámci prípravy dieťaťa na sprostredkovanie náhradnej rodinnej starostlivosti). V týchto prípadoch je podľa súčasnej právnej úpravy orgán  sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej  kurately rovnako povinný podať návrh na osvojiteľnosť,  čo sa odráža v zaťažení  súdov a  v prípade, že osvojiteľnosť bola vyslovená, aj celého systému sprostredkovania náhradnej rodinnej starostlivosti. 
K bodu 13
Podľa zákona sa môže v krízovom stredisku vykonávať predbežné opatrenie a výchovné opatrenie. Práve pri predbežnom opatrení súčasná právna úprava nesplnila pôvodnú predstavu, že predbežné opatrenia by mali byť vzhľadom na svoj charakter  krátkodobej povahy, možnosti intenzívnejšieho riešenia dôvodov, pre ktoré boli uložené, a samotnú povahu opatrení vykonávaných v krízových strediskách, prednostne vykonávané v týchto typoch zariadení. Je preto potrebné zákonom ustanoviť povinnosť posúdenia možnosti a vhodnosti prednostného dočasného zverenia do starostlivosti právnickej osoby – krízového strediska   pri určovaní zariadenia v návrhu na predbežné opatrenie.
K bodu 14
	Súčasná právna úprava v situácii vymáhania nákladov na repatriáciu dieťaťa,  ak bolo dieťa umiestnené v zariadení na základe rozhodnutia súdu, nerozlišuje typ rozhodnutia, navrhuje sa preto, aby náklady neboli v prípade predbežného opatrenia a výchovného opatrenia vymáhané od zariadenia, ale od rodiča alebo osoby, ktorá sa osobne stará o dieťa. Dôvodom je samotná povaha týchto rozhodnutí (v prípade predbežného opatrenia ide o procesné opatrenie, keď vo veci samotnej nie je rozhodnuté a v prípade výchovného opatrenie ide o preventívne opatrenie).  
K bodu 15
Navrhuje sa odstránenie interpretačných problémov spočívajúcich v tom, že nie je upravený povinný základný obsah sociálnej správy pre zariadenie, v ktorom má byť umiestené dieťa. 
K bodu 16  
Navrhujú sa doplniť ďalšie povinné súčasti vedenej evidencie detí umiestených v zariadeniach na základe rozhodnutí súdu – praktická skúsenosť ukázala, že vážnym problémom praxe je najmä sledovanie premiestňovania detí a sledovanie dôvodov premiestňovania detí v rámci zariadení. 
K bodom 17  a 18 
Zákon nepripúšťa možnosť, že by niektoré dieťa (s výnimkou dieťaťa, ktoré nesúhlasí) nebolo možné pripraviť na sprostredkovanie náhradnej rodinnej starostlivosti. Takto právna úprava spôsobuje  v praxi nemalé problémy najmä v prípadoch detí s mimoriadne  vážnym zdravotným stavom, ktorý vyžaduje  starostlivosť ústavného – pobytového charakteru.  Z tohto dôvodu sa navrhuje upraviť možnosť -  záver prípravy, že dieťa nie je pripravené na sprostredkovanie náhradnej rodinnej starostlivosti.  Vzhľadom na skutočnosť, že príprava dieťaťa je podmienkou zapísania dieťaťa do prehľadu detí, ktorým  teba sprostredkovať náhradnú rodinnú starostlivosť, je zároveň zavedená aj povinnosť vyjadriť sa k možnosti aktualizácie prípravy, t.j. či stav, pre ktorý dieťa nie je pripravené na sprostredkovanie náhradnej rodinnej starostlivosti, je dočasný alebo trvalý. Zároveň sa navrhuje upustiť od prípravy veľmi malých detí, ak by to pre ich nízky vek nebolo účelné. 
K bodu 19
Navrhuje sa  umožniť absolvovať  prípravu na náhradnú rodinnú starostlivosť  aj osobám, ktoré majú podaný návrh na zverenie dieťaťa do náhradnej osobnej starostlivosti, a osobám, ktoré majú dieťa zverené do náhradnej osobnej starostlivosti. Na tieto osoby by sa vzťahoval rovnaký obsah prípravy ako u záujemcov o pestúnsku starostlivosť a osvojenie s výnimkou  posudzovania vhodnosti.  
K bodom 20 a 21
Navrhuje sa spresniť a zároveň sprísniť lehotu zapísania dieťaťa do prehľadu detí, ktorým treba sprostredkovať náhradnú rodinnú starostlivosť ako aj doplnenie jednej z podstatných náležitostí spisovej dokumentácie dieťaťa – správy o príprave. 
K bodu 22
	Navrhuje sa aby rovnako ako pri zistení, že záujemca o sprostredkovanie náhradnej rodinnej starostlivosti neplní podmienku bezúhonnosti, mohlo byť konanie zastavené v ktoromkoľvek štádiu aj v prípade nesplnenia podmienky zdravotného stavu (lekárska správa),  v prípade nesplnenia podmienky spôsobilosti na právne úkony v plnom rozsahu a tiež v prípade, že fyzická osoba neabsolvovala prípravu do jedného roka od podania žiadosti. Tieto skutočnosti sa môžu preukázať už na začiatku konania alebo v priebehu konania a v končenom dôsledku by mali za následok rozhodnutie o nezapísaní do zoznamu žiadateľov, avšak podľa súčasnej právnej úpravy by muselo prebehnúť celé  konanie,  napríklad musela by byť  vykonaná príprava na náhradnú rodinnú starostlivosť. 
K bodu 23
Podľa zákona je možné prípravu na náhradnú rodinnú starostlivosť uskutočniť výlučne formou individuálnou alebo skupinovou. Návrhom sa rozširuje možnosť prípravy aj o kombinovanú formu, nakoľko skúsenosti z prípravy záujemcov o náhradnú rodinnú starostlivosť preukázali, že by bolo vhodné a účelné, keby časť prípravy  mohli absolvovať individuálnou formou a časť formou skupinovou. Túto skutočnosť, potvrdzujú aj výsledky výskumnej úlohy Efektivita zabezpečovania náhradného rodinného prostredia pre deti (Inštitút pre výskum práce a rodiny, 2007), podľa ktorého najčastejšou formou je individuálna príprava (47 % pripravovaných)  a druhou formou je kombinovaná príprava, ktorá bola ponúknutá záujemcom ako istá nadstavbová možnosť – 40,4 % a najmenej bola využívaná príprava skupinová  - 11,9 %.
  K bodom 24 a 25
	Navrhuje sa precizovať súčasnú právnu úpravu aktualizácie prípravy tak, aby sa  aktualizácie príprav mohli zúčastňovať aj osoby, ktoré majú dieťa zverené do predosvojiteľskej starostlivosti (príprava sa v súčasnosti  aktualizuje v prípade,  keď  príde k zmene pomerov, ak od skončenia prípravy prešli dva roky a tiež, ak je žiadateľom  pestún alebo osvojiteľ). 
K bodu 26
Navrhuje sa, vzhľadom na dobré skúsenosti zo sprostredkovania medzištátnych osvojení, osobitne pripraviť dieťa okrem všeobecnej prípravy aj na konkrétneho žiadateľa. Za týmto účelom budú poskytnuté zariadeniu zákonom ustanovené náležitosti o žiadateľovi, ktoré musí mať zariadenie k dispozícii, aby vedelo dieťa pripraviť  na takéto stretnutie s konkrétnym žiadateľom.   
K bodom 27 a 28 
Navrhuje sa, aby bol určený orgán povinný akreditovanému subjektu na účely sprostredkovania poskytnúť aj správu o zdravotnom stave dieťaťa, bez ktorej nemôže akreditovaný subjekt kvalifikovanie sprostredkovať náhradnú rodinnú starostlivosť. Ustanovuje sa tiež povinnosť oznámiť akreditovanému subjektu, že bol vyslovený súhlas s nadviazaním osobného vzťahu s dieťaťom, nakoľko sa v praxi stáva, že akreditovaný subjekt  dosiahne súhlas žiadateľa s nadviazaním osobného vzťahu s dieťaťom, ale dieťa už bolo nakontaktované na iného žiadateľa. Rovnako sa v záujme zefektívnenia procesu navrhuje, aby akreditovaný subjekt mohol sám požiadať zariadenie o aktualizáciu informácií potrebných na sprostredkovanie nadviazania osobného vzťahu. 
K bodom 29 a 30 	
Navrhované zmeny je potrebné vykonať v súvislosti s návrhom zmien v novelizačných bodoch 27 a 28. 
K bodu 31
Ustanovuje s povinnosť Centru pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže zasielať správu o dieťati a jeho začleňovaní v novom rodinnom prostredí určenému orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately a  oznamovať  výsledok konania o osvojení tak, aby mohli byť v rámci vnútroštátneho systému vykonané potrebné úkony ako napríklad archivácia, vyradenie dieťaťa z prehľadov a pod. 
K bodu 32
Navrhuje sa upraviť názov zariadenia resocializačného strediska tak, aby bolo jednoznačne zrejmé, že sa v ňom  vykonávajú resocializačné programy nielen pre drogovo ale aj inak závislých (napr. na hrách).
K bodu 33
Navrhovaná zmena umožní istú vonkajšiu anonymitu zariadenia, nakoľko súčasné ustanovenie je pri jeho aplikácii chápané tak, že zariadenie musí mať aj vonkajšie označenie, z ktorého je zrejmá činnosť zariadenia, odborné zameranie na budove, čo je pri resocializačných strediskách pre drogovo a inak závislých, krízových strediskách napríklad pre obete domáceho násilia neprípustné.        
K bodu 34
Ide o spresnenie možnosti zariadení, vrátane zariadení, v ktorých sa vykonáva rozhodnutie súdu,  zabezpečovať odborné činností inou právnickou osobou alebo fyzickou osobou.
K bodu 35
Návrh súvisí  s navrhovaným doplnením uvedeným v novelizačnom bode 118.
K bodu 36
Navrhuje sa osobitne ustanoviť možnosť a podmienky poskytovania zdravotnej starostlivosti pri vykonávaní opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately v zariadeniach tak, aby okrem súčasných možností mohli byť vykonávané aj určité zdravotnícke úkony v rozsahu ošetrovateľskej starostlivosti. Súčasná právna úprava neumožňuje v tejto oblasti vykonávať ani základné zdravotnícke úkony ako sú napríklad meranie teploty, základné zdravotnícke ošetrenia bežných poranení a pod., a to aj napriek tomu, že by ich vykonával kvalifikovaný zdravotný personál. Je prakticky nemožné, aby bola potrebná zdravotnícka starostlivosť – ošetrovateľské úkony zabezpečované v potrebnej miere (napríklad v detských domovoch) prostredníctvom ošetrovateľských agentúr, či licencovaných zdravotných sestier, ošetrovateliek -  na Slovensku žije v detských domovoch cca 5000 detí, z toho cca 1/3 detí predškolského veku.  Situácia je dlhodobo neriešená a treba urobiť prvé kroky na jej riešenie utvorením podmienok v rámci zákona. Vzhľadom na  pôsobnosť ministerstva zdravotníctva, ako aj náročný proces špecifikácie ošetrovateľských úkonov a podmienok ich výkonu,  navrhuje sa ustanoviť minimálne požiadavky na personálne zabezpečenie, materiálno-technické zabezpečenie, ako aj výber zdravotníckych úkonov vo vykonávacom predpise a účinnosť tohto ustanovenia sa navrhuje na 1.  január 2011.
K bodu 37 
Zákon spôsobuje interpretačné problémy pri identifikácii, ktoré súdne rozhodnutia sa v zriadeniach vykonávajú bez úhrady. Z tohto dôvodu sa navrhuje nové znenie odseku tak, aby bolo jednoznačne zrejmé, že predbežné opatrenie a výchovné opatrenie sa v každom zariadení vykonáva bez úhrady. Ak sa vykonáva v resocializačnom stredisku rozhodnutie súdu  navrhuje sa, aby resocializačné stredisko mohlo dohodnúť s rodičmi  a inými osobami zodpovednými za výchovu dieťaťa úhradu za osobné vybavenie (obuv a šatstvo).  Resocializačné stredisko nie je prioritne zriadené na výkon rozhodnutia súdu, vykonáva sa v ňom len jeden typ výchovného opatrenia (resp. podľa návrhu predbežné opatrenie, ak bol podaný návrh na nariadenie výchovného opatrenia). Zároveň  je to jediný typ výchovného opatrenia, ktorý nie je zákonom o rodine limitovaný na obdobie  šiestich mesiacov, čo v praxi pri relatívne malom počte týchto rozhodnutí v zariadení, povahe resocializačného strediska, dlhodobejšom pobyte (nie menej ako osem mesiacov, spravidla nad rok) spôsobuje, že nie je možné zabezpečiť zodpovedajúce osobné ošatenie  detským klientom zariadenia. Rovnako sa upravuje možnosť ustanoviť úhradu v prípade, že je dieťaťa umiestnené v resocializačnom stredisku na základe predbežného opatrenia a návrh nepodal orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately.    
K bodu 38	
Ide o súvisiacu úpravu s novelizačnými bodmi 34 a 36
K bodu  39
Návrh súvisí so stále zvyšujúcou sa potrebou individuálneho vzdelávania detí prostredníctvom individuálnych vzdelávacích programov podľa osobitných predpisov z oblasti výchovy a vzdelávania. 
K bodu 40
Navrhuje sa doplnenie povinných činností detského domova pre maloletých bez  sprievodu.

K bodu 41 
Navrhuje sa  zaviesť nový spôsob organizácie detského domova ako domova detí a centra detí. Tak, ako vyplynie z ostatných novelizačných bodov, uvedené delenie organizácie detského domova  o. i. nepriamym spôsobom zvyšuje tlak na zriaďovateľov detských domovov skvalitňovať a zlepšovať náhradné prostredie pre deti, ktoré nemôžu vyrastať v svojej rodine alebo v náhradnej rodine. Cieľom tejto zmeny je, aby deti, ktoré boli zaradené do samostatných skupín (čiže deti bez výrazných problémov, ktoré vyžadujú špecializovanú odbornú pomoc v niektorej so samostatných špecializovaných skupín), vyrastali výlučne v profesionálnych rodinách alebo v samostatných skupinách zriadených v samostatných rodinných domoch alebo bytoch  (t.j. nie v domoch alebo bytoch, ktoré sú súčasťou budovy detského domova), čím sa jednoznačne utvára priestor na zlepšenie obsahových náležitostí  starostlivosti o deti. 
K bodu 42
Navrhuje sa spresnenie súčasnej právnej úpravy, ktorá často prináša problémy v interpretácii samotnej podstaty jednej z organizačných  zložiek  detského domova   - profesionálnej rodiny. Zároveň sa navrhuje, aby detský domov nad rámec sumy poskytovanej na úhradu výdavkov na dieťa alebo mladého dospelého v profesionálnej rodine poskytoval dieťaťu alebo mladému dospelému základné vybavenie a uhrádzal mu zvýšené náklady,  ktoré sú spojené so športovou činnosťou (krúžky, tréningy, sústredenia, športová výbava), zdravotným stavom (napr. lieky, zdravotnícke pomôcky), vekom (napr. plienky sedačka do auta a pod.) alebo špeciálnymi potrebami dieťaťa ( hudobný nástroj, odborná prax v zahraničí, knižky v brailovom písme a pod.). Navrhuje sa tiež  upraviť aspoň príkladmo aké náležitosti majú byť upravené v dohode medzi zamestnancom a zamestnávateľom. 
Súčasťou zmien v spôsobe vykonávania rozhodnutia súdu v detskom domove  je aj sprísnenie priestorových podmienok, a to tak, že ak už musí byť súdne rozhodnutie vykonávané v objekte detského domova, ktorý nie je samostatným rodinným domom alebo bytom, môžu byť v tomto objekte zriadené  skupiny najviac pre 40 detí. Navrhuje sa zároveň (novelizačný bod 109 - §100a) aby detské domovy takúto organizačnú zmenu zrealizovali do 31. decembra 2012.
Zároveň sa  dopĺňa  súčasná zásada prednosti umiestňovania detí v profesionálnych rodinách tak, aby ak nie je možné umiestniť deti v profesionálnej rodine malo prednosť vykonávanie súdneho rozhodnutia  v rodinných domovoch pred detskými centrami v prípade, ak nejde o deti, ktoré vyžadujú osobitnú starostlivosť v špecializovaných skupinách. Tlak na zriaďovateľov sa zvyšuje najmä tým, že  zaradenie dieťaťa v profesionálnej rodine alebo samostatnej skupine rodinného domova má vždy prednosť pred zaradením dieťaťa do samostatnej skupiny detského centra, bez ohľadu na to, či ide o štátny detský domov alebo o detský domov zriadený akreditovaným subjektom, čo sa musí zohľadniť osobitne pri tvorbe priorít a zabezpečovaní miest u akreditovaných subjektov. 
K bodom 43  až 45 
Zvýrazňuje sa možnosť umiestniť dieťa, ktoré potrebuje akútnu starostlivosť v profesionálnej rodine. V súčasnej právnej úprave je o .i. upravená povinnosť určených úradov utvoriť podmienky v detských domovoch do 31. decembra 2008 tak, aby od 1. januára 2009 všetky deti do troch rokov veku boli po ich umiestení v detskom domove a diagnostickom pobyte v samostatnej diagnostickej skupine s výnimkou detí, ktorých zdravotný stav vyžaduje osobitnú zvýšenú opateru a starostlivosť v špecializovanej samostatnej skupine, umiestňované výlučne v profesionálnych rodinách. Je potrebné  túto právnu úpravu preniesť z prechodných ustanovení do ustanovení upravujúcich podmienky vykonávania súdnych rozhodnutí v detskom domove. Zároveň je potrebné zareagovať na dve praktické skúsenosti, a tým je často umelé predlžovanie umiestnenia dieťaťa do profesionálnej rodiny šesťmesačným diagnostickým pobytom v špecializovanej diagnostickej skupine.  Praktické skúsenosti zároveň ukázali, že existuje skupina detí, u ktorých je iná forma ústavnej starostlivosti vhodnejšia - ide o niektoré skupiny ťažko zdravotne postihnutých detí, ktorých zdravotný stav vyžaduje starostlivosť v špecializovanej skupine a o deti z početných súrodeneckých skupín, v  ktorých sa len obtiažne získavajú profesionálni rodičia a súrodenecké väzby sú  silné a je potrebné ich zachovať.  
K bodom 46 až 49 
Navrhujú sa čiastkové zmeny, ktoré ako súbor majú za cieľ skvalitniť starostlivosť o deti v detských domovoch. Navrhuje sa zmena v úprave diagnostickej skupiny – skrátenie maximálneho času diagnostiky zo šiestich mesiacov  na  nevyhnutne potrebný čas, najdlhšie na tri mesiace. Vzhľadom na ostatné zmeny v právnej úprave výkonu súdneho rozhodnutia v detskom domove sa navrhuje zrušiť možnosť zriaďovania špecializovaných samostatných skupín pre deti do troch rokov veku (profesionálne rodiny, iné skupiny)  a pre deti, ktorých zdravotný stav si vyžaduje zvýšenú  starostlivosť. Rozširuje sa tiež možnosť zriaďovať skupiny pre maloleté matky s deťmi, ktorá v súčasnej právnej úprave absentovala. 
K bodu  50 
Navrhované ustanovenie súvisí s novelizačným bodom 41 a 42 a ustanovuje podmienky vykonávania súdneho rozhodnutia v rodinnom domove tak, aby bolo jednoznačne zrejmé, že táto forma výkonu súdneho rozhodnutia v detskom domove sa môže okrem profesionálnej rodiny realizovať výlučne v rodinných domoch a v bytoch obytných domov tak, aby sa v rodinnom dome alebo v byte nachádzala len jedna samostatná skupina, pričom sa nevylučuje zriaďovanie špecializovanej samostatnej skupiny  v domovoch detí. Zákon by nevylučoval zriaďovanie profesionálnych rodín a samostatných skupín ani v druhej forme detského domova –centre detí, ktorý má byť prioritne zameraný na výkon súdnych rozhodnutí v špecializovaných samostatných skupinách (napríklad pre ťažko zdravotne postihnuté deti, pre deti týrané, pre deti, ktoré sú obeťami obchodovania pod.), avšak pokiaľ  by všetky organizačné zložky detského domova nespĺňali základné podmienky  - umiestenie detí v profesionálnych rodinách a umiestenie detí v skupinách podľa kritéria jedna skupina jeden dom alebo byt,  nemôže ísť o rodinný domov. V konečnom dôsledku, vzhľadom na navrhovanú úpravu prednosti vykonávania súdnych rozhodnutí, ide o zrejmé uprednostnenie tejto organizačnej formy (v prípadoch detí, ktoré nevyžadujú špecializovanú pomoc v samostatnej špecializovanej skupine), a to nezávisle, či je zriaďovateľom určený úrad alebo akreditovaný subjekt. 
K bodu  51
Ide o legislatívnotechnickú úpravu súvisiacu s novelizačným bodom 45.
K bodu  52 
Navrhuje sa zaviesť možnosť diagnostiky aj odbornými zamestnancami detského domova a inými odborníkmi napríklad v prípadoch detí, ktoré sú umiestnené v profesionálnej rodine alebo samostatnej skupine tak, aby sa predchádzalo častému premiestňovaniu detí po organizačných zložkách detského domova. 
K bodu 53
Odstraňujú sa interpretačné problémy v právnej úprave rôznych plánov práce, konkrétne plánu práce s rodinou dieťaťa, ktorý spracúva a realizuje orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, a individuálneho plánu rozvoja osobnosti dieťaťa, ktorý spracúva detský domov.  
K bodu 54
Návrh ustanovenia reaguje na potrebu praxe, keď najmä u starších detí dochádza k situáciám, že je opakovane využívaná možnosť, aby dieťa krátkodobo pobudlo mimo detského domova napríklad u vzdialenejších príbuzných a u osôb, s ktorými nie je v žiadnom príbuzenskom pomere, napríklad v rodinách spolužiakov, kamarátov zo záujmových krúžkov a športových klubov a pod. Tieto fyzické osoby nemajú spravidla žiadne vedomosti o spôsobe výkonu súdnych rozhodnutí, o špecifických potrebách detí, o organizácii detského domova. Z tohto dôvodu sa zavádza povinnosť absolvovania základného poradenstva pre tieto osoby v rozsahu najmenej troch hodín, pričom poradenstvo môže vykonať detský domov, orgán sociálnoprávnej ochrany detí alebo akreditovaný subjekt, ktorý má akreditáciu na prípravu profesionálnych rodičov.
K bodu 55
Navrhuje sa utvoriť zákonné možnosti detskému domovu na vykonávanie špecializovaných metód práce osobitne sociálnej s rodinou dieťaťa, ktoré je umiestené v detskom domove na základe rozhodnutia súdu. Aj keď detský domov v súčasnosti pracuje s rodinou dieťaťa, nevykonáva rôzne osobitné metódy práce, najmä sociálnej práce s rodinou, ktoré vyžadujú zdržiavanie sa rodičov a iných blízkych osôb v detskom domove. Detský domov vzhľadom na povahu dôvodov nariaďovania predbežných opatrení a výchovných opatrení by mal mať v repertoári  tieto odborné metódy práce. Súčasťou návrhu sú aj formálne podmienky, za akých sa práca s rodinou môže realizovať – písomne dohodnuté podmienky pobytu, utvorenie podmienok na prípravu stravy, poskytnutie príspevku na stravu pre dieťaťa, ak  býva počas pobytu týchto osôb s nimi. 
K bodu 56
Návrh odstraňuje interpretačné problémy pri vykonávaní katamnézy po skončení pobytu v detskom domove. 
K bodu 57
Navrhuje sa, aby sa za obslužné činnosti nevyžadovala úhrada.
K bodu 58
Navrhuje sa nová konštrukcia úhrady v prípade, ak je dieťa sirota, nakoľko doterajšia konštrukcia výpočtu značne znevýhodňovala siroty, ktorým patrili  vyššie dôchodky, nakoľko sa im určovala vysoká úhrada oproti ostatným deťom, ktoré platia úhradu spravidla vo výške súdom určeného minimálneho výživného. Ak ide o obojstrannú sirotu nemôže úhrada prekročiť dvojnásobok minimálneho výživného, ak dieťa poberá dôchodok len po jednom z rodičov nemôže úhrada prekročiť minimálne výživné ( v prípade, že mu po druhom rodičovi nevznikol nárok, alebo neoblo určené rodičovstvo druhého rodiča). V zásade táto úhrada za siroty netvorí žiaden, resp. minimálny príjem do štátneho rozpočtu, ale v týchto ojedinelých prípadoch detí môže významným spôsobom  pomôcť  tvorbe úspor sirotám.  

K bodu 59  
Súčasná právna úprava neumožňovala detskému domovu, resp. jeho štatutárnemu zástupcovi zriaďovať osobný účet alebo vkladnú knižku dieťaťa, čo v praxi spôsobuje problémy, pretože  detské domovy spravidla riešia túto situáciu majetkovým opatrovníkom, čo spôsobuje  nielen zaťaženie súdu,  ale nezodpovedá väčšinou ani účelu, na ktorý bol inštitút  majetkového opatrovníka v zákone o rodine zavedený.  
K bodom 60 a 61
Ide o legislatívnotechnickú zmenu súvisiacu s novelizačným bodom 57.
K bodu 62 
Ide o legislatívnotechnickú zmenu súvisiacu s novelizačným bodom 45.
K bodom 63 a 64 
Návrh reaguje na požiadavky praxe – špecifikuje plán, ktorý spracúva krízové stredisko  pre prácu s dieťaťom. Zároveň sa navrhuje upraviť povinnosť krízovým strediskám v písomnej podobe spracúvať program krízového strediska. K tomuto návrhu vedú predkladateľa  najmä dôvody,  že v praxi  často nie je zrejmé akú odbornú pomoc krízové stredisko svojej klientele ponúka, nie je zrejmé, aké krízové situácie je krízové stredisko schopné riešiť, navyše často dochádza k mylnému chápaniu podstaty a zmyslu krízových stredísk a namiesto krízovej intervencie  krízové strediská nahrádzajú rôzne typy sociálnych služieb (útulok, domov pre osamelých rodičov apod.). Túto situáciu treba riešiť aj z dôvodu, že ako VÚC pri tvorbe a plnení sociálnych programov, tak aj orgány štátnej správy pri tvorbe priorít, potrebujú jednoznačne  vedieť  možnosti krízových stredísk tak, aby mohli vzhľadom na potreby zabezpečiť pre svojich obyvateľov/klientov najvhodnejšie krízové programy.  
K bodu 65
Návrh na zmenu v § 63 vychádza z praktických skúseností resocializačných stredísk, ako aj z priebežných výsledkov spoločného slovensko-francúzsko-fínskeho twiningového projektu Úradu vlády Slovenskej republiky, ministerstva a Asociácie resocializačných stredísk „Zlepšovanie a rozširovanie resocializačnej a rehabilitačnej starostlivosti o osoby závislé od psychoaktívnych látok“ zameraného na zvýšenie kvality  odbornej pomoci v resocializačných strediskách. 
Návrh ponecháva vstupnú podmienku prijatia do resocialzačného strediska – odporúčanie  poskytovateľa zdravotnej starostlivosti, z praktických skúseností však vyplýva, že  je potrebné špecifikovať špecialistu, ktorý má odporúčanie vystaviť – do resocializačného procesu sa často dostávajú klienti, ktorí nemajú skončenú detoxikáciu, nemajú vykonané potrebné testy na prenosné choroby, prípadne im neboli správne alebo neboli vôbec diagnostikované rôzne iné psychiatrické diagnózy. Zároveň sa navrhuje vypustiť zo súčasnej konštrukcie „po skončení liečby“, nakoľko odborníci na proces resocializácie poukazujú na skutočnosť, že klienti častokrát nastupujú už po fáze detoxikácie t.j. nie po skončenej liečbe a osobitne pri nelátkových závislostiach je trvanie na predcházajúcej liečbe často kontraproduktívne.  Je tiež potrebné reagovať na skutočnosť, že často nie je a to najmä opakovaná liečba z dôvodu zdravotného poistenia ani možná. Okrem vecných dôvodov je potrebné brať do úvahy aj fakt, že neprislúcha v zákone, ktorý upravuje sociálno-právnu ochranu detí a sociálnu kuratelu, upravovať problematiku iného rezortu – t.j. podmienky, ktoré majú byť splnené pred tým ako lekár vydá odporúčanie. Pre nástup do resocializačného strediska je v tejto súvislosti  rozhodujúce odporúčanie, nie to čo mu predchádza. 
Navrhuje sa tiež vzhľadom na potrebu praxe rozšíriť spektrum klientov aj o závislých rodičov s dieťaťom v prípadoch, ak má na to resocializačné stredisko utvorené podmienky   o deti, nad ktorými bola nariadená ústavná starostlivosť, a potrebujú tento druh odbornej pomoci a doteraz vykonávané súdne rozhodnutie – výchovné opatrenie aj o predbežné opatrenie.  Vzhľadom na dĺžku konania vo veci uloženia výchovného opatrenia a osobitosti resocializácie drogových a iných závislosti, (osobitne potreba včasných a bezprostredných intervencií) sa predbežné opatrenie stáva pre resocializačné stredisko skôr pravidlom ako výnimkou, čo však v súčasnosti spôsobuje problémy v úhrade výkonu takéhoto  súdneho rozhodnutia. Navrhuje sa, aby mohli byť klienti prijímaní do zariadenia na základe predbežného opatrenia, ak bol podaný návrh na výchovné opatrenie. Navrhuje sa zároveň v ďalších novelizačných bodoch v  záujme predchádzania zneužívania inštitútu predbežného opatrenia aj v prípadoch, keď by  mohlo ísť o tzv. dobrovoľný resocializačný pobyt, avšak za úhradu, aby  výkon súdneho rozhodnutia – predbežného opatrenia bol hradený len v prípade, ak návrh na jeho nariadenie podal orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately.       
Navrhuje sa vzhľadom na špecifiká resocializácie upraviť nevyhnutné náležitosti resocializačného programu resocializačného strediska tak, aby obsahové aj formálne náležitosti programu boli verejne známe klientom aj všetkým zúčastneným subjektom, napríklad VÚC, orgánom  sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately. Zároveň sa navrhuje precizovať  aj individuálny resocializačný plán osobitne v častiach náležitostí a povinného vyhodnocovania.   
Zmeny v časti minimálneho rozsahu činnosti sa týkajú najmä zavedenia povinnosti vykonávať psychologickú starostlivosť ako povinné minimum vo všetkých prípadoch (v súčasnosti je povinnosť zabezpečiť psychologickú starostlivosť). V prípade  maloletých sa navrhuje, aby povinnou súčasťou bola aj liečebno-výchovná starostlivosť, v prípade poskytovania odbornej pomoci dieťaťu s neskončenou povinnou školskou dochádzkou aj povinnosť zabezpečiť prípravu na vyučovanie  a v prípade výchovných opatrení  navyše viesť ustanovenú spisovú dokumentáciu. Zároveň sa navrhuje upraviť povinnosť  resocializačných stredísk dohodnúť a postupovať podľa dohody s ošetrujúcim lekárom  v prípade klientov infikovaných HIV alebo AIDS klientov.  
K § 64 a 65  - právna úprava príspevkov na podporu úpravy rodinných pomerov dieťaťa bola tou časťou právnej úpravy, kde bolo vykonaných v rámci legislatívneho procesu veľa zmien. Najväčšie zmeny sa týkali práve povinností obcí a zvýraznenia ich spoluzodpovednosti za vývin dieťaťa. Praktické skúsenosti z implementácie poukazujú na potrebu doslova preštrukturovať a nanovo upraviť tieto ustanovenia, pochopiteľne pri zachovaní pôvodného cieľa – zdôrazniť spoluzodpovednosť obce na riadnom vývine dieťaťa a predchádzaní krízovým a nepriaznivým situáciám v rodinách.  Návrh nového znenia § 64 je prevzatím súčasnej úpravy príspevku na dopravu a príspevku na stravu a navrhuje sa ich úprava v jednom ustanovení z dôvodu odstránenia interpretačných problémov.  
V časti súčasných povinností obce vyčleňovať finančné prostriedky na sanáciu rodiny, resp. podporu náhradnej rodiny  počas prvého roka výkonu ústavnej starostlivosti v detskom domove  a v prípade neúspešnej sanácie alebo neumiestnenia dieťaťa do náhradnej rodiny sa navrhuje významná zmena v posudzovaní spoluzodpovednosti obce za vzniknutú situáciu v rodine dieťaťa. Navrhuje sa ponechať časť povinnosti obce podieľať sa na sanácii rodinného prostredia alebo na hľadaní – utváraní náhradného rodinného prostredia dieťaťa, avšak podľa predkladaného návrhu obce, ktoré preukázateľne pracovali alebo chceli pracovať s rodinou dieťaťa, s dieťaťom  v čase pred umiestením dieťaťa do detského domova (t.j. obce, ktoré bezproblémovo vykonávajú samosprávnu pôsobnosť v oblasti sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately podľa zákona) sa nemusia podieľať na tvorbe úspor dieťaťa poskytovaním príspevku na tvorbu úspor. Rovnako nebude niesť následky za  situáciu dieťaťa tá obec, ktorá skutočne nemohla predvídať situáciu, ktorá vyžaduje vyňatie dieťaťa.   Cieľom tohto ustanovenia je v prvom rade priviesť obce k plneniu samosprávnych povinností z oblasti sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately a v prípade ich neplnenia znášať spoluzodpovednosť za situáciu v rodine. Samotný príspevok na tvorbu úspor je v tomto prípade akousi pridanou hodnotu porovnateľnou vo svojom základnom  cieli  k tvorbe úspor z výživného. 
Zároveň sa navrhuje odstrániť dve interpretačné nejasnosti. Návrh jednoznačne ustanovuje, že rodičia dieťaťa musia byť obyvateľmi obce a dieťa musí mať na území obce obvyklý pobyt, pričom sa musí skutočne zdržiavať na území obce minimálne rok, počas ktorej obec mala a mohla vykonať príslušné opatrenia. Navrhuje sa tiež jednoznačne ustanoviť  od kedy sa má počítať lehota - rok pobytu dieťaťa v detskom domove aj lehota - rok, počas ktorej obec mala a mohla pracovať s rodinou. Praktické problémy spôsobovalo najme určenie dátumu nástupu v prípade predbežného opatrenia a výchovného opatrenia, ak súd následne nariadil ústavnú starostlivosť.  Navrhuje sa, aby za deň nástupu bol považovaný ten deň, keď dieťa nastúpi do zariadenia na základe predbežného opatrenia súdu a súd nariadil ústavnú starostlivosť s určením miesta jej výkonu v detskom domove (predbežné opatrenie je len procesným opatrením súdu) a tiež ten deň, keď dieťa nastúpi do zariadenia na základe rozhodnutia o výchovnom opatrení a súd následne zmení rozhodnutie a rozhodne o ústavnej starostlivosti (o. i. súčinnosť obce pri vykonávaní výchovných opatrení). 
K bodom 66 až 68 
Je potrebné vyrovnať sa v súvislosti s návrhom na rozšírenie spektra rozhodnutí súdu v resocializačnom stredisku o predbežné opatrenie aj s vreckovým a darmi v tomto zariadení- vzhľadom na povahu resocializačného strediska  sa navrhuje, aby sa všeobecná úprava vreckového a darov  na resocializačné stredisko nevzťahovala. Navrhuje sa tiež, aby vreckové mohlo byť vyplatené vo viacerých čiastkach ako v 4 a tiež, aby si dieťa mohlo vreckové odkladať a našetriť si tak na niečo hodnotenejšie – súčasná úprava, ktorá umožňuje dieťaťu s jeho súhlasom s vreckového tvoriť úspory toto neumožňuje  (účet, súhlas súdu). Navrhuje sa tiež, aby vreckové nebolo poskytované dieťaťu za ten čas, ktorý trávi úmyselne mimo detského domova bez súhlasu detského domova. V súčasnosti musí detský domov vyplatiť dieťaťu vreckové aj v prípade, že dieťa svojvoľne opustilo detský domov, prípadne sa nedôvodne nevrátilo do detského domova v určenom čase.  
K bodu 69
Navrhuje sa spresnením právnej úpravy odstrániť interpretačné nejasnosti s poskytovaním príspevku na osamostatnenie sa mladého dospelého. Podľa súčasnej právnej úpravy  by mal detský domov vyplatiť tento príspevok mladému dospelému bez ohľadu na to, kedy oň požiada, či sa zdržiava v detskom domove alebo nie, po uplynutí akéhokoľvek času po opustení detského domova. Navrhuje sa, aby detský domov poskytol príspevok na žiadosť mladého dospelého, ktorá bude podaná  najneskôr v deň jeho odchodu z domova. Detský domov bude rozhodovať len o neposkytnutí tohto príspevku.
K bodu 70
Ide o legislatívnotechnickú zmenu súvisiacu s novelizačným bodom 36.      
 K bodu 71
Navrhuje sa vzhľadom na praktické skúsenosti z rozhodovacej činnosti vo veciach akreditácie, aby ministerstvo mohlo rozhodnúť  aj o zmene akreditácie, osobitne ide o prípady, keď v rámci oznamovacej povinnosti nahlasujú akreditované subjekty zmenené rozhodujúce skutočnosti (napríklad  zmenu sídla, zodpovednej osoby a pod.).
K bodu 72
Zmena súvisí s celkovými  návrhmi zmien v oblasti tvorby priorít a vychádza z potreby, aby už pri návrhu priorít úradmi bolo zrejmé aj organizačné zabezpečenie priorít úradu, nie len samotné  priority. 
K bodu 73
Navrhovaná zmena súvisí s návrhom  na úpravu  možnosti pre   orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately navrhnúť v prípade potreby zmenu priorít aj po ich schválení  Ústredím práce, sociálnych vecí a rodiny (netýka sa výkonu súdnych rozhodnutí v zariadení a sprostredkovania náhradnej rodinnej starostlivosti). Ide o priority, prostredníctvom ktorých úrady zabezpečujú rôzne výchovné a sociálne programy (výchovné opatrenia), sanačné programy, adaptačné programy pre náhradné rodiny, podľa návrhu aj mediáciu a pod.  Vzhľadom na pomerne rýchly vývoj zmien v danej oblasti je potrebné upraviť úradom možnosť, aby mohli reagovať na aktuálne potreby a navrhnúť zmeny v zabezpečovaní svojej pôsobnosti prostredníctvom akreditovaných subjektov.   
K bodu  74
Návrh zmeny súvisí s novelizačným bodom 112.
 K bodu 75 
Navrhuje sa rozšírenie oblasti zabezpečenia a organizovania odbornej prípravy zamestnancov aj o oblasť supervízie. Vzhľadom na jednoznačnú potrebu tejto odbornej činnosti, ako aj vzhľadom na cenové relácie externých supervízorov,  je treba zabezpečiť  istú sebestačnosť v tejto oblasti.
K bodu 76
Návrh reaguje na pripravované zmeny v oblasti sledovania a spracovávania štatistických ukazovateľov v oblasti sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, nakoľko táto oblasť nebola na rozdiel od iných oblastí doposiaľ zahrnutá v rezortnom informačnom systéme a potrebné údaje boli sledované a zbierané len prostredníctvom ročných štatistických výkazov.
K bodu 77
Vzhľadom na praktické skúsenosti vyplývajúce z monitorovacej činnosti Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny v oblasti rozhodovacej činnosti,  navrhuje sa spresniť rozhodovanie vo veciach výchovných opatrení.
K bodom 78 až 85
Návrhy doplnení  je potrebné vykonať v úprave pôsobnosti v súvislosti  s návrhmi na zmeny a doplnenie v ostatných  novelizačných bodoch.
K bodu 86
Navrhuje sa jednoznačne upraviť, že určený úrad smerom k akreditovaným detským domovom kontroluje dodržiavanie podmienok zmluvy, ale navykonáva kontrolnú činnosť ako takú. Zdôrazňuje sa tak aj význam zmluvy, nakoľko práve zmluvné podmienky bývajú zo strany určených úradov navrhované prinajmenšom formálne.     
K bodu  87
Nakoľko výrazná časť právnej úpravy financovania bola doplnená až v legislatívnom procese, v súčasnej právnej úprave absentuje povinnosť určeného úradu poskytovať finančný príspevok  aj v iných prípadoch, ako pri zabezpečovaní miest v zariadeniach. 
K bodom  88 a 89
Novelizačné body súvisia s novo navrhovanou konštrukciou poskytovania finančného príspevku na zabezpečenie potrebného počtu miest v zariadeniach. Vzhľadom na skutočnosť, že spôsob výberu zariadenia, v ktorom sa má zabezpečiť potrebný počet miest na vykonávanie rozhodnutia súdu metódou verejného obstarania v prípade súdnych rozhodnutí,  neumožňuje vybrať vhodné a potrebné miesta v zariadeniach, navyše podmienky poskytovania finančného príspevku, osobitne vopred ustanovená maximálna suma,  nezodpovedá mechanizmom verejného obstarania, je potrebné upraviť podmienky poskytnutia finančného príspevku a zároveň aj povinnosti úradov tak, aby boli pre výkon súdnych rozhodnutí zabezpečené pre deti najvhodnejšie zariadenia. Určený úrad vo svojich prioritách a najmä v pláne zabezpečenia vykonávania rozhodnutí súdu,  musí pri zohľadnení zásady prednosti umiestňovania detí v profesionálnych rodinách a zásady prednosti vykonávania súdneho rozhodnutia  v rodinných domovoch pred detskými centrami v prípade, ak nejde o deti, ktoré vyžadujú osobitnú starostlivosť v špecializovaných skupinách vopred naplánovať a oznámiť  pred nahlasovaním miest akreditovanými subjektmi a VÚC konkrétne požiadavky na miesta v zariadeniach, ktoré potrebuje zabezpečiť, t.j. nielen počet,  ale v prípade detských domovov aj požiadavky na profesionálne rodiny,  skupiny a špecializované skupiny a v prípade krízových stredísk aj konkrétnu odbornosť a zmerania krízového strediska (napríklad potrebuje určitý počet miest pre deti, ktoré sú odňaté zo starostlivosti rodičov z dôvodu, že bolo na nich páchané násilie).  
K bodu 90
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu; poznámka pod čiarou k odkazu 56 je totožná s odkazom 10.
K bodu 91
Praktické trojročné skúsenosti s metódou verejného obstarávania pri zabezpečovaní niektorých potrebných opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately dokazujú nevhodnosť toho spôsobu  v tak problémovej oblasti, ako oblasť ochrany detí nesporne je.  Nízke sumy, rôznorodá klientela a rozmanité problémy, potreba mimoriadne adresných a včasných opatrení v konkrétnych prípadoch rodín a detí, potreba odborných metód tzv. na mieru riešeného prípadu, relatívne malé počty klientov spôsobujú prakticky nefunkčnosť nastaveného mechanizmu riešiť problémové prípady v spolupráci alebo prostredníctvom akreditovaných subjektov. Z tohto dôvodu sa navrhuje nanovo upraviť nielen pôsobnosť  a podmienky poskytovania finančných príspevkov, ale súbežne aj možnosť orgánov štátnej správy zabezpečiť najviac problémové potrebné opatrenia prostredníctvom projektov metódy a výziev.    
K bodu 92 
	Ide o návrh doplnenia odkazu pod čiarou tak, aby odkaz korešpondoval  s novou právnou úpravou občianskeho súdneho poriadku (t. č. v legislatívnom procese – postavenie Centra ako vedľajšieho účastníka v konaniach). 
K bodom 93, 94 a 96  
Ide o legislatívnotechnické úpravy a úpravu súvisiacu so zmenami v ostatných novelizačných bodoch. 
K bodom 95 a 99
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu súvisiacu s presunom odkazu.     
K bodu 97
Navrhuje sa zrovnoprávniť postavenie všetkých detí/mladých dospelých, ktorí končia akúkoľvek formu náhradnej starostlivosti. 
K bodu 98
Ide o legislatívnotechnickú úpravu.     
K bodu 100
Ide o úpravu ustanovenia v súvislosti s navrhovanými zmenami a doplneniami                          v ostatných novelizačných bodoch.    
  K bodom 101 až 106
Navrhujú sa čiastkové zmeny v podmienkach udeľovania akreditácie, ktoré majú ako celok zabezpečiť vyššiu kvalitu vykonávania opatrení akreditovanými subjektmi. Navrhuje sa jednoznačne upraviť podmienky tak, aby o akreditáciu mohli požiadať aj subjekty, ktoré sa len pripravujú na pôsobenie v danej oblasti. Z tohto dôvodu je potrebné umožniť, aby k žiadosti mohli byť predkladané napríklad akceptačné listy budúcich zamestnancov, resp. predpokladané zdroje financovania. Tiež sa navrhuje, aby zodpovedná osoba na rozdiel od súčasného stavu mohla byť zamestnaná u iného akreditovaného subjektu, nie však ako zodpovedná osoba. Navrhuje sa sprísnenie podmienky sledovania odbornosti a najmä bezúhonnosti zamestnancov, ktorí pracujú s klientmi t.j. nie tak, ako doposiaľ „len“ s deťmi. Navrhuje sa zjemnenie podmienky vyžadovania vysokoškolského vzdelania druhého stupňa vo všetkých zaradeniach vyžadujúcich  vysokoškolské vzdelanie - neurčovať stupeň vysokoškolského vzdelania ( napríklad niektorých činnosti v zriadeniach môžu vykonávať aj absolventi prvého stupňa vysokoškolského vzdelania napríklad sociálnu prácu a pod.). Na druhej strane sa navrhuje ponechať túto podmienku v prípade zodpovednej osoby a vzhľadom na praktické skúsenosti sa navrhuje sprísniť podmienku odbornej praxe u zodpovednej osoby z troch na päť rokov. 
K bodom 107 a 108
Navrhuje sa doplnenie rozhodovacej činnosti ministerstva tak, aby bolo možné rozhodnúť aj o zmene akreditácie.  Zároveň sa navrhuje doplnenie taxatívnych náležitostí rozhodnutia o akreditácii. Praktické skúsenosti  poukazujú na potrebu čo  najpresnejšieho výroku rozhodnutia. Osobitne je potrebné udeľovať akreditáciu na určitý počet miest v zariadeniach (navršovanie kapacít bez potrebných personálnych doplnení), je rovnako potrebné priamo v rozhodnutí uvádzať meno zodpovedného zástupcu (časté zmeny v týchto pozíciách).
K bodu 109
Navrhuje sa, aby v prípade žiadosti o predĺženie akreditácie mohla akreditačná komisia po posúdení náležitostí žiadosti upustiť od overenia odbornej spôsobilosti. V prípade malých akreditovaných subjektov, ktoré majú akreditáciu len na jednu metódu, opatrenie a počas obdobia platnosti neboli žiadne zmeny v personálnom obsadení, ani v obsahu práce, nie je účelné zaťažovať vždy tieto subjekty ústnym overovaním odbornej spôsobilosti.  Je však na akreditačnej komisii ako bude postupovať. 
K bodom 110  až 112
Navrhuje sa upraviť prípady, keď ministerstvo môže začať konanie o zrušení akreditácie. Zároveň sa  navrhuje, aby medzi tieto prípady bolo v rovine možnosti zaradené aj nesplnenie oznamovacej povinnosti (napríklad pri zmene zamestnanca), ktoré bolo doteraz dôvodom k okamžitému odňatiu akreditácie. 
K bodu 113
Navrhovaná zmena reaguje na pripravované zmeny zákona č. 523/2004 Z. z. o rozpočtových pravidlách verejnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, t j. že z výdavkov štátneho rozpočtu bude možné poskytovať dotácie právnickým osobám a fyzickým osobám, len ak tak ustanoví osobitný zákon, pričom rozsah a podrobnosti budú môcť byť tak, ako doposiaľ, upravené vykonávacím predpisom.
K bodu 114
Ustanovenie upravujúce poskytovanie finančných príspevkov orgánmi sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately patrí medzi tie ustanovenia, v ktorých bolo počas legislatívneho procesu vykonaných najviac zmien. Je pochopiteľné, že popri  snahe zabezpečiť neštátnym subjektom zdroje financovania bola favorizovaná aj snaha zabezpečiť transparentnosť poskytovania finančných príspevkov. Súčasný systém zabezpečovania opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately a potrebného počtu miest na výkon rozhodnutia súdu v zariadení v prípade, ak bol ponúknutý vyšší počet miest než aká je potreba, metódou verejného obstarania však nie je najvhodnejšou formou zabezpečovania týchto opatrení. Zabezpečovanie týchto opatrení aj povaha opatrení ako takých skutočne nespĺňa kritéria  kladené na  situácie, kde je potrebné využiť metódu verejného obstarania,  čo sa v plnej miere odráža aj na skutočnosti, že zabezpečovanie opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately sa v praktickej rovine zúžilo len na zabezpečovanie tých najjednoduchších opatrení akými sú napríklad výchovno-rekreačné pobyty, a čo sa týka výkonu súdnych rozhodnutí nebolo verejným obstaraním doposiaľ obstarané ani jedno súdne rozhodnutie aj keď je zrejmé, že ponuka v niektorých regiónoch nie je v súlade s reálnou potrebou. Z tohto dôvodu je potrebné upraviť podmienky poskytovania finančných príspevkov tak, aby  na jednej strane zodpovedali potrebám určeným v prioritách úradov a na druhej strane minimalizovali netransparentnosť ich poskytovania. 
Navrhuje sa, aby v oblasti výkonu súdneho rozhodnutia v zariadeniach oproti súčasnému stavu nebolo jediným kritériom poskytnutia zabezpečenie potrebného počtu miest, ale tiež ich štruktúra a odborné zamerania tak, aby najlepšie vyhovovali potrebám detí v danom regióne.  Dôležité je tiež, aby  priority a podmienky zabezpečenia a požiadavky na konkrétne miesta boli zverejnené ešte pred nahlasovaním počtu miest zariadeniami. Navrhuje sa zmeniť celý mechanizmus zabezpečovania súdnych rozhodnutí, a to tak, že určený orgán sociálnoprávnej ochrany detí najprv vypracuje návrh priorít a návrh ich organizačného zabezpečenia vrátane konkrétnych požiadaviek na jednotlivé miesta (napríklad počet detí v profesionálnych rodinách, počet detí v konkrétnych špecializovaných skupinách). Zariadenia budú nahlasovať svoje ponuky až po zverejnení priorít a zverejnení plánu zabezpečenia vykonávania rozhodnutí súdu, ktorého súčasťou budú aj podmienky a spôsob organizačného zabezpečenia potrebného počtu miest v zriadeniach vrátane presnej špecifikácie požiadavky na konkrétne miesta v detských domovoch a potrebného odborného zamerania a špecializácie krízového strediska (napríklad predbežné opatrenie je schopný sám vykonávať akýkoľvek detský domov, ale ak je dôvodom na vydanie predbežného opatrenia akútna krízová situácia v rodine  vzniknutá napríklad z dôvodu týrania dieťaťa alebo domáceho násilia a pod, prípade potreba riešiť špecifickú problematiku dieťaťa ako obeť obchodovania, je zrejmé, že určený úrad bude mať záujem najmä o zabezpečenie miest v krízových strediskách, ktoré sú schopné poskytovať špecifické odborné činnosti). Svoje potreby oznámi určený úrad do 30. júna, ponuku nahlási zariadenie do 30. septembra a určený úrad vypracuje, zverejní a zrealizuje spôsob realizácie plánu zabezpečenia vykonávania súdnych rozhodnutí do 31. októbra bežného roka na nasledujúci kalendárny rok. 
Mechanizmus výpočtu výšky finančného príspevku sa navrhuje prebrať zo súčasnej právnej úpravy, avšak s významnou zmenou, a to  výška finančných prostriedkov sa bude odvíjať od výdavkov a nie od nákladov na miesta (nie konkrétny počet deti). Rovnako sa navrhuje taxatívne upraviť aj poskytovanie finančných príspevkov na miesta, ktoré sú obsadené mladými dospelými a matkami s deťmi. Taktiež sa v záujme zachovania prioritného poslania krízových stredísk, t. j pomoc v kríze pre dobrovoľných klientov ponecháva pôvodný limit 50 % miest pobytového charakteru a tiež možnosť zabezpečiť potrebný počet miest v krízových strediskách v prípade, ak je ponúknutý nižší počet miest prostredníctvom verejného obstarania aj v krízových strediskách mimo územného obvodu určeného úradu.  
K zmene dochádza aj v poskytovaní príspevku na výkon rozhodnutia súdu v resocializačných strediskách, ktorá súvisí s rozšírením možnosti vykonávať v resocializačnom stredisku aj predbežné opatrenie. V záujme predchádzania zneužitia tohto inštitútu sa však navrhuje, aby bol finančný príspevok poskytovaný len za vykonávanie tých predbežných opatrení, kde podal návrh  úrad práce, sociálnych vecí a rodiny  a zároveň bol podaný návrh na nariadenie výchovného opatrenia. 
	Podobný mechanizmus sa navrhuje zaviesť aj pri opatreniach sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, ktoré nesúvisia s výkonom súdnych rozhodnutí. Zároveň sa navrhuje upraviť osobitne aj podmienky na zabezpečenie mediácie, na vykonávanie ktorej sa nebude udeľovať akreditácia, ale bude sa požadovať splnenie podmienky odbornej kvalifikácie.
K bodom 115 a 116
Navrhuje sa doplnenie súvisiace s novelizačnými bodmi  65 a 102 a zároveň sa navrhuje jednoznačne upraviť, ktoré zariadenia sú príslušné na rozhodovanie o neposkytnutí príspevku na stravu a neposkytnutí príspevku na osamostatnenie sa mladého dospelého.       
K bodom  117 a 118
Vzhľadom na predpokladanú účinnosť návrhu zákona, t. j. deň prechodu na euro, novo ustanovené sumy rozpätia pokút sa ustanovujú v eurách.
K bodom 119 a 120
Predkladaná novela okrem iného navrhuje sprísnenie nárokov na profesijné zabezpečenie vykonávaných opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately. Navrhuje sa ustanoviť, že mediáciu ako samostatnú odbornú činnosť môže vykonávať na účely tohto zákona len mediátor, t.j. osoba, ktorá skončila odbornú akreditovanú prípravu; rovnako  sa navrhuje, aby supervíziu vykonával len akreditovaný supervízor. Návrh sprísňuje aj podmienky vykonávania sociálnej práce v zariadeniach. V súvislosti s návrhom na jednoznačné ustanovenie profesijných predpokladov je daný zároveň v prechodných ustanoveniach a  článku III. (supervízia) dostatočný časový priestor na zabezpečenie týchto povinností. Zároveň sa navrhuje, aby bola v spoločných ustanoveniach upravená aj povinnosť akreditovaných subjektov  poskytovať údaje z oblastí, na ktoré majú udelenú akreditáciu na účely spracovania štatistických zisťovaní a administratívnych zdrojov.   
K bodu 121
Navrhuje sa potrebná zmena textu v splnomocňovacom ustanovení. 
K bodu 122
Navrhuje sa v prechodných ustanoveniach upraviť lehotu za akú majú  zriaďovatelia detských domovov utvoriť podmienky tak, aby v detskom domove- centre detí bolo v rámci jednej budovy umiestnených najviac 40 detí, a to aj napriek tomu, že sú v jednej budove detského domova, ktorý nie je rodinným domom alebo bytom obytného domu,  podmienky na relatívnu samostatnosť skupiny. Výnimku môže tvoriť len v súčasnosti  zriadený detský domov, ktorý je účelovo usporiadaný na poskytovanie starostlivosti deťom, ktoré pre svoj zdravotný stav môžu byť umiestnené výlučne v špecializovanej skupine. Aj v tomto prípade je však uplatnená zásada prednosti. Rovnako sa navrhuje akceptovať, aby detské domovy pri splnení iných kritérií mohli považovať umiestenie detí v dvoch skupinách v rodinnom dome za splnenie podmienky rodinného domova. V praxi ide o tie skupiny, ktoré sú v súčasnosti umiestené v dvojgeneračných domoch.
Navrhuje sa v prechodných ustanoveniach upraviť aj posudzovanie situácie, keď je obec povinná prispievať na tvorbu úspor. V prípade, ak ku dňu účinnosti tohto zákona už bola obec povinná tvoriť úspory, situácia sa neprehodnocuje a táto povinnosť trvá. V prípade detí umiestnených do detského domova po 1. januári  2008 (reálne prípady, keď prichádza do úvahy tvorba úspor) sa navrhuje, aby sa pri posudzovaní povinnosti obce tvoriť úspory postupovalo už podľa tohto zákona.   
Navrhuje sa, aby sa pri poskytovaní finančného príspevku na zabezpečenie potrebného počtu miest v zariadeniach postupovalo podľa zákona účinného do 31. decembra 2008, s výnimkou resocializačného strediska, kde poskytovanie príspevku za konkrétne miesto umožňuje postupovať pri poskytovaní finančného príspevku už podľa zákona účinného od         1. januára 2009. Zároveň sa upravuje možnosť úradom prehodnotiť nastavené priority pri opatreniach sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately do 28. februára 2009 podľa  zákona účinného od  1. januára 2009  a s ich odsúhlasením ústredím do 31.marca.2009. V prípade, že nebudú navrhnuté a odsúhlasené zmeny v prioritách, bude úrad postupovať podľa doterajšej právnej úpravy. 
 Navrhuje sa, aby o žiadostiach o akreditáciu, o ktorých nebolo právoplatne rozhodnuté do 31. decembra 2008, sa rozhodovalo podľa zákona účinného do 31. decembra 2008. Zároveň sa navrhuje bez vykonania potrebných doplnení považovať akreditované subjekty za akreditované subjekty počas obdobia platnosti ich akreditácie, t. j. akreditované subjekty doložia novoupravené náležitosti a doplnia svoje činnosti najneskôr ku dňu podania  žiadosti o predĺženie akreditácie. 
	Navrhuje sa, aby sa podmienka vysokoškolského vzdelania považovala za splnenú v prípade, keď sociálny pracovník pracuje v zariadení ku dňu účinnosti tejto novely  a nespĺňa podmienku vysokoškolského vzdelania, ktorá sa navrhuje touto novelou zákona. V zásade sa umožňuje, aby k požadovanej zmene profesijného zabezpečenia neprišlo radikálnou zmenou, ale  postupne prirodzeným vývojom v dôsledku fluktuácie zamestnancov. 

K Čl. II.
Vzhľadom na rozsah zmien, ako aj vzhľadom na komplikovanosť právnej úpravy, navrhuje sa vyhlásenie úplného znenia zákona. 

K Čl. III. 
Navrhuje sa účinnosť od 1. januára 2009 s výnimkou § 93 ods. 8 (stodvadsiaty bod), ktorý nadobúda  účinnosť 1. januára 2010 a  § 47a ( tridsiaty šiesty  bod), ktorý nadobúda účinnosť 1. januára 2011 tak, aby bol utvorený dostatočný priestor na prípravu vykonávacieho predpisu a všetky subjekty si mohli zabezpečiť  program supervízie akreditovanými supervízormi.