SPRÁVA
O STAVE ZAPOJENIA SLOVENSKEJ REPUBLIKY
DO LISABONSKEJ STRATÉGIE

VŠEOBECNÁ DEFINÍCIA CIEĽOV LISABONSKEJ STRATÉGIE 

Na zasadnutí Európskej rady v Lisabone v marci 2000 bol stanovený pre úniu nový strategický cieľ pre ďalšie desaťročie - vybudovať konkurencieschopnú a dynamickú ekonomiku založenú na vedomostiach, s väčšou sociálnou súdržnosťou a s vyššou mierou zamestnanosti. Bola prijatá komplexná stratégia zameraná na dosiahnutie nasledujúcich cieľov:

•	prechod k ekonomike a spoločnosti založenej na vedomostiach (proces štrukturálnej reformy a dokončenie budovania vnútorného trhu)
•	modernizáciu európskeho sociálneho modelu, najmä investovaním do ľudí a bojom proti sociálnej izolácii
•	udržanie zdravého ekonomického prostredia a ekonomického rastu aplikáciou vhodnej makroekonomickej politiky.

Göteborský summit v marci 2001 doplnil do Lisabonského procesu ďalší cieľ zameraný na stratégiu trvalo udržateľného rozvoja vrátane dimenzie životného prostredia.

Barcelonský summit v marci 2002 zhodnotil pokrok dosiahnutý v Lisabonskom procese a prijal ďalšie konkrétne rozhodnutia o opatrenia na dosiahnutie uvedených cieľov.

Lisabonská stratégia vzhľadom na svoj široký záber predstavuje určitý „dáždnik“ nad mnohými parciálnymi stratégiami a iniciatívami únie v rôznych oblastiach. Nadväzuje zároveň na procesy a politiky únie začaté v predchádzajúcom období – Európska stratégia zamestnanosti (Luxemburg 1997), makroekonomická reforma (Kolín 1999). Politickým motívom presadzovania Lisabonskej stratégie je zároveň snaha EÚ vyrovnať sa v uvedených oblastiach USA a tým sa stať rovnocenným partnerom Spojených štátov v celosvetovom meradle.

Vzhľadom na tento horizontálny charakter Lisabonskej stratégie plní koordinačnú úlohu Európska rada, ktorá má na úrovni hláv štátov a vlád zaistiť strategické riadenie, definovať politickú líniu a priority celého procesu. Od roku 2000 sú venované tzv. jarné summity EÚ (2. polovica marca) práve hodnoteniu a rozvíjaniu Lisabonskej stratégie. Iniciatívy a stratégie v rámci Lisabonského procesu patria do agendy viacerých formácií Rady EÚ, ktoré pripravujú parciálne dokumenty pre rokovania summitu podľa oblasti svojich kompetencií:

–	ekonomické a finančné záležitosti
–	konkurencieschopnosť
–	sociálne veci a zamestnanosť
–	životné prostredie 
–	doprava, telekomunikácie a energetika
–	vzdelávanie, mládež a kultúra.

JARNÁ SPRÁVA EURÓPSKEJ KOMISIE 

Úloha Európskej komisie spočíva v analýze a monitoringu pokroku uplatňovania stratégie a v navrhovaní iniciatív na úrovni únie, ktoré by mali viesť k dosiahnutiu stanovených cieľov. Komisia pripravuje každoročne jarnú správu, v ktorej sú okrem hodnotenia dosiahnutého pokroku naznačené priority na nadchádzajúce obdobie. Tohtoročná jarná správa bola publikovaná Komisiou 14. januára 2003 pod názvom Poznanie, inovácia a pracovné príležitosti v súdržnej spoločnosti.

V tohtoročnej jarnej správe EK hodnotí, že reformy uskutočnené v uplynulých piatich rokoch priniesli niektoré významné štrukturálne zmeny. Ciele stratégie sú splniteľné, avšak ich naplnenie nie je garantované. Vo viacerých oblastiach bol zaznamenaný pokrok, avšak viaceré reformy musia byť urýchlené. Platí to najmä vo vzťahu k potrebe implementovať už dohodnuté stratégie a politiky na národnej úrovni.

EK predložila ako prioritu pre tento rok otázku i) zlepšovania podmienok pre zvýšenie investícií do poznania a inovácií; ii) dokončenie a urýchlenie zostávajúcich reforiem. Od zasadania Európskej rady EK očakávala, že výsledkom bude určenie priorít v troch kľúčových inštrumentoch na presadzovanie politík únie, ktoré tohto roku budú aktualizované na ďalšie trojročné obdobie – Stratégia ekonomickej politiky, Európska stratégia zamestnanosti a Stratégia pre vnútorný trh. Vychádzajúc z týchto predpokladov EK od jarného summitu EÚ očakávala zabezpečiť:

1.	zvýšenú podporu pre poznanie a inovácie – v praxi to znamená vytvárať lepšie podmienky pre podnikanie (najmä oblasť malého a stredného podnikania), podporovať odvetvia zamerané na využívanie vedomostí a zvýšenie dostupnosti nových technológií, služieb. Zároveň je potrebné podporovať zvyšovanie investícií do vzdelávania (vrátene celoživotného), výskumu, a to z verejných ako aj súkromných zdrojov
2.	prijatie konečných rozhodnutí o zostávajúcich reformách – týka sa to najmä prijatia rozhodnutí v oblasti kapitálového a pracovného trhu, oblasti životného prostredia, modernizácie systému sociálneho zabezpečenia, určiť konečné termíny pre prijatie potrebnej legislatívy tak, aby bola prijatá ešte do volieb do Európskeho parlamentu v júni 2004
3.	zvýšenie prepojenia medzi Lisabonskou stratégiou a makroekonomickou politikou. 

ZASADNUTIE EURÓPSKEJ RADY V BRUSELI – MAREC 2003

Tohtoročný jarný summit Európskej únie v Bruseli  (20.-21. 3. 2003) predstavoval v poradí už tretie zasadnutie Európskej rady venované ekonomickej, sociálnej a environmentálnej situácii v únii. Stretnutiu predchádzala výmena názorov s prezidentom Európskeho parlamentu Patom Coxom, ktorá sa týkala hlavných tém diskusie (vrátane niektorých obsahových a procedurálnych otázok finančného rámca rozširovania). 

V kontexte prípravy na jarný summit prijal Európsky parlament rezolúciu, v ktorej vyzval Európsku radu implementáciou Lisabonskej stratégie odpovedať na výzvy, ktorým v súčasnosti čelí európska ekonomika. Prijatiu rezolúcie predchádzala diskusia, na ktorej sa zúčastnil i predseda Európskej komisie Romano Prodi, ktorý vyzval členské štáty, aby pri dosahovaní cieľov vytýčených stratégiou ukázali väčšiu politickú vôľu. 

Rokovanie hláv štátov a vlád, ministrov zahraničných vecí a ministrov financií členských štátov Európskej únie, ktorí sa taktiež zišli so svojimi partnermi z pristupujúcich a kandidátskych krajín (stretnutie sa uskutočnilo vo formáte paralelných pracovných obedov predsedov vlád, ministrov zahraničných vecí a ministrov financií), stanovilo na tohtoročnom bruselskom summite štyri hlavné priority v oblasti plnenia cieľov Lisabonskej stratégie:

•	zvyšovanie zamestnanosti a posilnenie sociálnej súdržnosti
•	podpora inovácie a podnikateľskej sféry
•	prehlbovanie jednotného trhu
•	a ochrana životného prostredia. 

V záverečnom dokumente sa konštatuje, že v súčasnosti čelí Európska únia, tak ako aj iné časti sveta, spomaľovaniu rastu a vytvárania pracovných miest. Ekonomické neistoty a globálne politické riziká ťažia krátkodobé vyhliadky a spôsobujú oneskorenie ozdravovania. To znamená, že o to viac je podstatné zvyšovať kapacitu rastu jednotlivých ekonomík prostredníctvom zdravých makroekonomických politík a zacielených štrukturálnych reforiem. 

V rámci lisabonskej agendy, ktorej plnenie vstupuje do štvrtého roka, bol dosiahnutý značný pokrok. Boli dosiahnuté dôležité výsledky napr. v súvislosti s otvorením energetických trhov, vytvorením jednotného neba, aktualizovaním politiky hospodárskej súťaže, spustením integrovaného celoeurópskeho finančného trhu a dohodou o patente spoločenstva. Od začiatku implementácie Lisabonskej stratégie bolo v členských štátoch Európskej únie vytvorených päť miliónov nových pracovných miest, z ktorých 500.000 v roku 2002, a to aj napriek menej priaznivej ekonomickej klíme, kedy zamestnanosť klesla o 2 milióny ľudí. 

Podpora trvalo udržateľného rastu a vytváranie väčšieho počtu kvalitných pracovných miest musia ostať pevne zakotvené na vrchole agendy únie. Toto je možné uskutočniť presadzovaním makroekonomických politík rastu orientovaných na stabilitu, hospodárske reformy a rozhodnými krokmi v oblasti zvyšovania zamestnanosti, modernizáciou európskeho sociálneho modelu a implementovaním trvalo udržateľnej stratégie rozvoja, ktorá bola prijatá v Göteborgu. Zároveň, a napriek nedávno zaznamenanému pokroku, musí táto reformná agenda hľadať efektívnejšie riešenia súvisiace so starnúcou populáciou, najmä ak má zabezpečiť dlhodobú udržateľnosť verejných financií. 

Rozširovanie únie zvyšuje potenciál hospodárskeho rozvoja a potenciál pre dosiahnutie lisabonských cieľov. Budúce členské štáty prijímajú reformné opatrenia a začali sa zúčastňovať otvorenej metódy koordinácie. Lisabonská stratégia ponúka spoločné riešenia na spoločné problémy a je podstatným nástrojom podpory procesu rozšírenia a zdieľania najlepšej praxe a skúseností v rámci celej únie. 

S cieľom presadzovania reformy identifikovala Európska rada nasledujúce priority:

•	Zvyšovanie zamestnanosti a sociálna kohézia. V tejto oblasti bol dosiahnutý pokrok, avšak dosiahnutie lisabonského cieľa, ktorý predstavuje 70%-nú zamestnanosť, si vyžiada ďalekosiahlu štrukturálnu reformu zacielenú na plnú zamestnanosť, vyššiu produktivitu a kvalitu práce. Trhy práce EÚ sa musia stať viac začleňujúcimi trhmi, t. j. trhmi s pracovnými príležitosťami dostupnými pre všetkých, a zároveň musia byť schopné prispôsobovať sa ekonomickým podmienkam do väčšej miery. Členské štáty budú musieť podstúpiť podstatnú reformu daní a dávok, posilniť stimuly pre vstup do zamestnania a účasť na trhu práce a zredukovať rozdiely vznikajúce na trhu práce na základe rozlišovania pohlaví. Malo by sa podporiť celoživotné vzdelávanie a užšia spolupráca pri dosahovaní väčšej transparentnosti v oblasti štandardov zručností v rámci celej Európy.

•	Priority v oblasti inovácií a podnikania. Európa má obrovský inovačný potenciál, avšak musí urobiť viac, aby sa nápady premenili na pridanú hodnotu. Skutočné posilnenie interakcie medzi priemyslom a výskumnými inštitúciami leží v srdci realizácie európskeho podnikateľského potenciálu. Priemyselný sektor je životaschopným zdrojom rastu a zamestnanosti a bude i naďalej zohrávať dôležitú úlohu v ekonomike založenej na vedomostiach. Je potrebné, aby najmä podniky rozvíjali správne podmienky pre výskum a vývoj, tak aby sa EÚ mohla posunúť k investičnému cieľu výskumu a vývoja, ktorý sa blíži k 3% HDP. Musia sa prijať opatrenia podporujúce trhové vstupy a výstupy podnikateľskej činnosti akéhokoľvek rozsahu, zlepšiť prístup k finančným prostriedkom a know-how, zlepšiť reguláciu a znížiť administratívne zaťaženie. Je potrebné podniknúť kroky s cieľom posilniť podnikateľského ducha medzi mladými ľuďmi. 

•	Spájanie Európy – posilňovanie vnútorného trhu. Dynamický a dobre fungujúci vnútorný trh je základom produktivity a rastu, čo platí ešte viac pre rozšírenú úniu. Je dôležité naďalej otvárať a integrovať európske trhy a zároveň zlepšovať regulačný rámec a zabezpečovať vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa. Je potrebné ukončiť reformu nástrojov hospodárskej súťaže v oblasti protimonopolnej politiky, koncentrácií a kartelov a preskúmať a riešiť problémy trhov, ktoré nefungujú efektívne. Musí sa presadzovať integrácia a väčšia prepojenosť sieťových odvetví, akými sú energetika, doprava a telekomunikácie, pričom je potrebné ukončiť a rozšíriť siete, najmä vo svetle rozšírenia. Je potrebné plne využiť potenciál vnútorného trhu v oblasti služieb a urýchliť implementáciu Akčného plánu pre finančné služby. 

•	Ochrana životného prostredia pre rast a pracovné miesta. Splnenie lisabonských cieľov vyžaduje, aby každý členský štát plne využil svoj potenciál; toto však musí ísť ruka v ruke so zlepšovaním životného prostredia a kvality života. Presadzovanie akčných krokov v oblasti ochrany životného prostredia je teda také dôležité ako kedykoľvek predtým. Toto je významný faktor pre oblasť inovácie a zavádzania nových technológií, čo vedie k rastu a zamestnanosti. Environmentálne ciele budú fungovať ako katalyzátor inovácie a modernizácie kľúčových sektorov, akými sú energetika a doprava a podporia nové investície do čistých technológií efektívnejšie využívajúcich zdroje. 

S cieľom presadzovania týchto priorít Európska rada:

•	stanovila smerovanie Zásad širokej hospodárskej politiky (Broad Economic Policy Guidelines, BEPG) a zrevidovanej Európskej stratégie zamestnanosti, ktoré majú byť prijaté v júni 2003 
•	vyzvala Komisiu, aby zriadila Európsku pracovnú skupinu pre otázky zamestnanosti s cieľom pomôcť identifikovať praktické reformy, ktoré môžu mať najpriamejší a okamžitý dosah na realizáciu zrevidovanej Stratégie zamestnanosti členskými štátmi
•	identifikovala kľúčové reformy trhu práce, ktoré sa majú presadzovať na národnej úrovni
•	podnikla kroky na posilnenie podpory únie v oblasti vedomostí, inovácie a podnikania, aby sa konkurencieschopnosť dostala do centra záujmu
•	stanovila termíny do obdobia pred budúcoročným jarným zasadnutím Európskej rady, dokedy sa má dosiahnuť konečná dohoda o ostávajúcich lisabonských reformách v kľúčových oblastiach: železnice, energetické trhy, Jednotné európske nebo, finančné trhy (vrátane ponúk pri preberaní podnikov), trhy verejného obstarávania, informačná spoločnosť, dočasná práca sprostredkovaná pracovnými agentúrami, pravidlá cezhraničného sociálneho zabezpečenia, zdaňovanie v oblasti energetiky, zodpovednosť za environmentálne škody a klimatické zmeny
•	vo svetle katastrofy vyplývajúcej z havárie tankera Prestige poskytla ucelenú reakciu pre oblasť námornej bezpečnosti
•	obnovila svoj záväzok podporovať silnejšiu kohéziu v celej únii a udržiavať vodcovskú pozíciu únie pri podporovaní trvalo udržateľného rozvoja na celom svete
•	Európska rada privítala ustanovenie Tripartitného sociálneho summitu pre rast zamestnanosti (po prvýkrát sa na sformalizovanej báze konal dňa 20. 3. t.r.), ktorý zvýraznil dôležitosť úlohy sociálnych partnerov pri ďalšej realizácii Európskeho sociálneho zákonníka a plnení cieľov Lisabonskej stratégie prostredníctvom nedávno prijatého spoločného viacročného pracovného programu..

Predstavitelia vlády Slovenskej republiky (oficiálnu delegáciu viedol predseda vlády Mikuláš Dzurinda, delegáciu ďalej tvorili podpredseda vlády a minister financií Ivan Mikloš a minister zahraničných vecí Eduard Kukan) na zasadnutí deklarovali, že Slovensko vníma Lisabonskú stratégiu ako dôležitý projekt ekonomickej a sociálnej obnovy a posilňovania Európy. Len ekonomicky silná a prosperujúca Európa, hospodárstvo ktorej je založené na silnom konkurenčnom prostredí a dôslednom využívaní najmodernejších technológií bude schopná zohrávať silnú úlohu v globálnom meradle.

Ocenili, že zasadnutie Európskej rady prijalo ďalšie konkrétne opatrenia (napr. zvyšovanie prepojenosti energetických, telekomunikačných sietí; zlepšenie prístupu k lacnejším finančným zdrojom pre malé a stredné podniky), ktoré sa ako budúcej členskej krajiny dotýkajú bezprostredne aj nás. Slovensko sa už v predvstupovom období zúčastňuje niektorých oblastí Lisabonskej stratégie ako napríklad procesu liberalizácie energetických trhov, železničnej dopravy, pričom dosahuje úroveň porovnateľnú s členskými krajinami. 

Lisabonské ciele sa rozšírením únie nemenia, sú platné aj pre nové členské štáty. Sú výzvou, zároveň však slúžia ako prostriedok na urýchľovanie domácich reforiem (napr. v sociálnej oblasti, zvyšovaní zamestnanosti). Za pozitívum označili, že už teraz boli pri príprave rozhodnutí po prvýkrát komplexne brané do úvahy aj ukazovatele dosahované budúcimi členskými krajinami, čím sa Lisabon stáva komplexným programom pre rozšírenú Európsku úniu.

Zo záverov Európskej rady je pre Slovensko jedným z najzaujímavejších bodov potreba zlepšiť na celoeurópskej úrovni využívanie nových vedeckých a technických poznatkov v praxi. Slovensko vníma, že má vo vedeckej a výskumnej oblasti silný potenciál, avšak v čom môže byť Lisabonská stratégia užitočná, je práve zlepšenie uplatňovania týchto poznatkov priamo v priemysle.   

Stav zapojenia Slovenskej republiky do Lisabonského procesu

Slovensko ako pristupujúca krajina je do Lisabonského procesu zapájaná prostredníctvom pridružovania sa k jednotlivým stratégiám a politikám únie, z čoho vzniká aktuálna potreba presnejšieho definovania záujmov Slovenskej republiky v rámci tohto procesu. V tejto súvislosti ministerstvo zahraničných vecí v spolupráci s ďalšími zainteresovanými rezortnými ministerstvami a ústrednými orgánmi štátnej správy pripravilo predkladaný informačno-analytický materiál, ktorý poskytuje základný prehľad o súčasnom stave implementácie Lisabonskej stratégie v Európskej únii a postavení Slovenska v tomto procese. Dokument tvorí určitú rámcovú východiskovú platformu, súčasne poskytuje i základný prehľad o úlohách a opatreniach, ktoré bude musieť Slovenská republika realizovať v nastávajúcom období.

Z hľadiska šírky záberu Lisabonskej agendy nemožno predkladaný materiál považovať za komplexný a vyčerpávajúci. Ide o dlhodobú stratégiu, ktorá sa bude dynamicky rozvíjať a doplňovať. Vzhľadom na túto skutočnosť je preto žiaduce aspoň v krátkosti pripomenúť dôležitý aspekt prepojenia Lisabonskej stratégie a makroekonomickej politiky (vo väzbe na Predvstupový ekonomický program). V podmienkach SR je tento moment zvlášť dôležitý, pretože makroekonomická stabilita je nevyhnutným predpokladom realizácie štrukturálnych reforiem a naopak rýchlosť postupu v týchto reformách je podmienená udržateľnosťou makroekonomickej stability. 
	
Okruh 1: Zamestnanosť a sociálna kohézia

ZAMESTNANOSŤ

A.   Ciele EÚ a ich plnenie 

Cieľom Lisabonskej stratégie v tejto oblasti je dosiahnuť plnú zamestnanosť, čomu na EÚ úrovni zodpovedá dosiahnutie nasledovných čiastkových sektorových cieľov, resp. kvantitatívnych ukazovateľov v danom časovom horizonte:
 
•	celková miera zamestnanosti v r. 2010: 70%  (67% v r. 2005)
•	miera zamestnanosti žien v r. 2010: 60%  (57% v r. 2005)
•	miera zamestnanosti starších pracovníkov (vek 55 – 64 rokov) v r. 2010: 50%
•	zvýšenie reálneho veku odchodu do dôchodku do r. 2010 v priemere o 5 rokov (cieľ doplnený summitom v Barcelone v r. 2002)
•	dostupnosť zariadení poskytujúcich starostlivosť o deti v r. 2010: pre 90% detí vo veku nad 3 roky a pre 33% detí vo veku  pod 3 roky (tiež ide o dodatočný tzv. Barcelonský cieľ).

Paralelne na EÚ úrovni je potrebné realizovať nasledovné kroky, ktoré možno charakterizovať ako kvalitatívne ukazovatele:

•	odstraňovať bariéry obmedzujúce mobilitu vo vnútri jednotlivých členských štátov a medzi nimi navzájom (napr. uznávanie kvalifikácií, prenosnosť dôchodkových práv (pension portability), lepší prístup k informáciám a pod.)
•	zlepšovať kvalitu v práci (najmä pracovného prostredia, bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci).

Na naplnenie uvedených cieľov únia definovala nasledujúce úlohy pre členské štáty:

•	znížiť daňové a príspevkové zaťaženie nízkych miezd
•	zreformovať daňový a dávkový systém tak, aby sa oplatilo pracovať
•	dosiahnuť súvzťažnosť vývoja miezd, podmienok trhu práce a produktivity
•	prehodnotiť právnu reguláciu pracovno-právnych vzťahov s cieľom dosiahnuť správnu rovnováhu medzi flexibilitou a ochranou
•	odstrániť demotivujúce faktory ekonomickej participácie žien, podporovať aktívne starnutie a zredukovať faktory podporujúce predčasný odchod do dôchodku, a to ako na úrovni jednotlivcov, tak aj zamestnávateľských organizácií.   

Celková miera zamestnanosti na úrovni Spoločenstva vzrástla v porovnaní so stavom pred Lisabonom (r. 1999) o 1,7 percentného bodu a v r. 2001 dosiahla úroveň 64,1% (cieľ: 70%). Štyri členské štáty (Dánsko, Holandsko, Švédsko a VB) v danom roku prekročili uvedený plánovaný cieľ, tri členské štáty (Rakúsko, Portugalsko a Fínsko) dosiahli strednodobý (resp. prechodný) cieľ 67% stanovený pre r. 2005. Celkovo je badateľná konvergencia v miere zamestnanosti (celkovej i zamestnanosti žien) medzi jednotlivými členskými štátmi, pričom výraznejší pokrok nastal v štátoch s menej priaznivými východiskovými pozíciami. Rozdiel medzi prvými tromi a poslednými tromi členskými štátmi je 11%. 

Čoraz častejšie a expresívnejšie sú vyslovované obavy, že Spoločenstvo nedosiahne strednodobé/prechodné ciele, ak členské štáty neprijmú radikálnejšie, systémové a koordinované opatrenia. Najvýraznejší pokrok dosiahli tie členské štáty, ktoré vykonali široké reformy dotýkajúce sa trhov práce, štruktúr pre vyjednávania o mzdách, aktivačných politík a vzdelávania, nárokov na dávky a výšky dávok ako aj všeobecných daní a daňového zaťaženia práce.

Najdynamickejšie rástla v uvedenom období miera zamestnanosti žien (2,1%) a v r. 2001 dosiahla úroveň 55% (plán: 60%). Rozdiel medzi tromi prvými a tromi poslednými v poradí je 28%.

Z hľadiska plánovaného cieľa pre r. 2010 (50%) najväčšiu až značnú výzvu predstavuje miera zamestnanosti starších pracovníkov, ktorá v danom období celkovo síce vzrástla na úroveň 38,8% (východiskový stav: 37,1%), ale v niektorých členských štátoch (Belgicko, Grécko, Rakúsko, Portugalsko) poklesla. Rozdiely medzi prvými a poslednými členskými štátmi predstavujú až 32%.

Ekonomická participácia a podpora zamestnania pre starších pracovníkov spolu so zamestnanosťou žien a reprezentantov menšín je konštantne považovaná za najproblémovejší okruh a závažnú výzvu ako pre celú EÚ, tak pre jednotlivé štáty.  

Progresívne zvýšenie reálneho veku odchodu do dôchodku v priemere o 5 rokov: priemerný vek odchodu do dôchodku v r. 2001 v EÚ bol tesne pod hranicou 60 rokov. Dosiahnuť stanovený cieľ (priemer 65 rokov) v r. 2010 znamená ročný priemerný nárast o 6 mesiacov. Muži majú tendenciu odchádzať do dôchodku neskôr ako ženy. Zásadnejšie zmeny budú musieť vykonať Belgicko, Nemecko, Taliansko, Francúzsko, Luxembursko a Rakúsko. 

Reálny pokrok v rozvoji a dostupnosti zariadení pre deti nie je možné kvantifikovať pre nedostatok kompletných a porovnateľných údajov. Na základe Národných akčných plánov pre sociálnu inklúziu je možné sprostredkovane usudzovať, že nastal len malý, zatiaľ nedostatočný pokrok, avšak 10 členských štátov prijalo opatrenia na ich rozvoj.

Mobilita pracovnej sily v rámci a medzi členskými štátmi je stále relatívne obmedzená – ide len o 1,2% populácie.

Zhoršené ekonomické prostredie sa v druhej polovici r. 2001 prejavilo v miernom náraste nezamestnanosti (o 0,2%), ktorej priemerná hodnota v r. 2002 dosiahla úroveň 7,6%. Hoci štrukturálne reformy realizované od druhej polovice 90-tych rokov prispeli k zníženiu celkovej nezamestnanosti a k relatívne väčšej odolnosti trhov práce voči ekonomickému poklesu, štrukturálna nezamestnanosť zostáva hlavnou štrukturálnou súčasťou EÚ nezamestnanosti, čo dokumentuje miera dlhodobej nezamestnanosti na úrovni 3,1%.

Na stále pretrvávajúce rodové rozdiely poukazujú viaceré ukazovatele napr.: miera nezamestnanosti žien (8,8%) prevyšuje celkovú mieru nezamestnanosti, priemerný hodinový zárobok žien (r. 1998) bol o 16,2% nižší ako zárobok mužov. Najväčšie rozdiely vykazujú VB,  Holandsko, Írsko a Rakúsko (viac ako 20%). Ďalšie rozdiely v neprospech žien odhaľuje kvalitatívna analýza typov zamestnania, neštandardného zamestnania a výkonu riadiacich funkcií.

Vhodnými indikátormi na meranie kvality v práci sú okrem rodových rozdielov v mzdách, účasť na celoživotnom vzdelávaní, miera zamestnanosti starších pracovníkov a pracovná produktivita. S týmito faktormi pozitívne koreluje tvorba „lepších pracovných miest“: ekonomická participácia a miera zamestnanosti sú vo všeobecnosti vyššie v členských krajinách s relatívne vysokou úrovňou kvality v práci. Z uvedeného dôvodu je rozvinutie plného potenciálu pre zamestnanosť závislé od dosiahnutia spojeného („dvojzložkového“) cieľa: tvorba pracovných miest („viac miest“) a kvalitné pracovné miesta („lepšie miesta“). Jednotlivci vykonávajúci prácu s nízkym rozsahom pracovnoprávnej ochrany alebo bez prístupu k vzdelávaniu sú významne viac vystavení hrozbe nezamestnanosti a vylúčenia z trhu práce. Zatiaľ čo pre vzdelaných a mladých ľudí je pracovnoprávny vzťah na dobu určitú často len príležitosťou (východiskom) pre stabilnejšie zamestnanie, jednotlivcov s nízkym vzdelaním a starších ľudí vedie do cyklu nízko produktívnej práce a nezamestnanosti. 

Ďalším kvalitatívnym ukazovateľom práce sú pracovné úrazy: výskyt smrteľných pracovných úrazov (v priebehu 1998 až 2000) klesol až o 21%, zatiaľ čo vážne pracovné úrazy klesli len o 1%.

Najväčší pokrok v tvorbe pracovných miest v 90-tych rokoch bol dosiahnutý v sektoroch vyžadujúcich strednú až vysokú úroveň vzdelania – dôvod prečo Lisabonská stratégia kladie veľký dôraz na celoživotné vzdelávanie:  hoci všetky členské štáty  výrazne posilnili svoje politiky v tejto oblasti, stále nie je dostatočná ich súdržnosť a zameranie na znevýhodnené skupiny.
 
B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Hlavným nástrojom na dosiahnutie cieľov Lisabonskej stratégie v oblasti sociálnej politiky a  zamestnanosti  je otvorená metóda koordinácie (open method of co-ordination – OMC) zameraná na výmenu dobrej praxe a skúseností medzi členskými štátmi – t. j. hlavná zodpovednosť a pôsobnosť je na členských štátoch bez spoločného acquis. OMC má v jednotlivých oblastiach podobu stratégií s pomerne pevnou štruktúrou: spoločné zásady zamestnanosti (guidelines) alebo ciele a indikátory, národné akčné plány, ich hodnotenie v podobe spoločnej správy Rady a EK a odporúčania EK pre jednotlivé členské štáty. Na podporu stratégie slúži i nový Akčný program Spoločenstva na podporu zamestnanosti, ktorý sa začína len realizovať. (V politike EÚ sa súčasne so zásadami zamestnanosti budú v tomto roku prijímať aj všeobecné zásady hospodárskej politiky – ide o snahu skoordinovať proces hospodárskej politiky a politiky zamestnanosti spolu s jej nástrojmi – zásady a pravidelné hodnotiace správy o uplatňovaní týchto zásad.)

Európska stratégia zamestnanosti (EES – European Employment Strategy - prijatá v novembri 1997, Luxemburg) doteraz výrazne prispela k zvýšeniu zamestnanosti a tvorbe pracovných miest (r.1995 – 2001: 12 mil. nových pracovných miest, nárast miery zamestnanosti o 4%). V  súčasnosti prechádza prehodnotením s cieľom dosiahnuť synergický efekt medzi ňou a Lisabonskou stratégiou (preto jej nový podtitul je „Stratégia pre plnú zamestnanosť a lepšie pracovné miesta pre všetkých“).

1. Priority novej EES
- plná zamestnanosť, podpora kvality a produktivity práce (tzv. lepšie pracovné miesta), podpora kohézie a inkluzívneho trhu práce

2. Špecifické priority
- zvýšenie zamestnanosti žien, zvýšenie ekonomickej participácie starších pracovníkov v predĺženom pracovnom cykle, zvýhodnenie a priorizovanie práce pred dávkami

3. Cieľ prehodnotenia EES
- zjednodušiť a zamerať ju na strednodobé a dlhodobé ciele (strategický efekt)  korešpondujúce s Lisabonskou stratégiou 
- z praktického hľadiska to znamená dosiahnuť stabilitu zásad a výraznejšie nemeniť ich zameranie každý rok (ročný cyklus zásad je založený v Zmluve), zjednodušiť ich, zredukovať ich počet, zamerať na plnenie strednodobých a dlhodobých výziev, t.j. v zásade na horizont r. 2010, s revíziou v r. 2006, dosiahnuť ich konzistenciu s inými procesmi. Dôraz kladený na implementáciu a monitoring.

4. Kalendár aktivít - sa podriaďuje koordinovanému cyklu ekonomickej politiky a politiky zamestnanosti, t. j. 

- jarný summit – rozhoduje o hlavných prioritách a nasledujúcom zacielení;
- apríl – EK formálne zverejní návrh  zásad a odporúčaní pre daný ročný cyklus;
- jún – zásady schváli rada ministrov;
- október – členské štáty vydajú integrované správy (resp. národné plány zamestnanosti) o plnení odporúčaní v jednotlivých politikách;
- január – EK vydá hodnotenie plnenia opatrení a odporúčaní, čo sa prerokuje na jarnom summite).

Európska rada v Bruseli v marci 2003: 

- uvítala spoločnú správu Rady/Komisie o primeraných a udržateľných dôchodkoch a jej zameranie na potrebu finančnej udržateľnosti na zabezpečenie primeraného poskytovania dôchodkov v období starnutia populácie a vyzvala členské štáty na zabezpečenie ďalších reforiem dôchodkových systémov, vrátane zvýšenia zamestnanosti starších ľudí

- požiadala uplatňovať otvorenú metódu koordinácie v oblasti dôchodkov a vykonať v roku 2006 revíziu dosiahnutého pokroku vrátane v nových ČŠ, pokračujúc v praxi spolupráce medzi Výborom pre sociálnu ochranu a Výborom pre hospodársku politiku. Je tu jasná potreba pokračovať vo vyvíjaní indikátorov pokrývajúcich primeranosť, finančnú udržateľnosť a modernizáciu dôchodkových systémov

- vyzvala Radu a Komisiu na vypracovanie osobitných štúdií zameriavajúcich sa na všeobecné výzvy pre dôchodkový systém 

- uvítala Spoločnú správu Rady/Komisie o zdravotnej starostlivosti a dlhodobej starostlivosti pre starších ľudí a zintenzívňovaní kooperatívnej výmeny skúseností v tejto oblasti na základe ďalších návrhov 

- vyzvala Radu na ďalšie zlepšenie a zjednodušenie predpisov Spoločenstva, v oblasti sociálneho zabezpečenia cezhraničného pohybu európskych občanov, prostredníctvom zrýchlenia procesu modernizácie nariadenia 1408/71 v súlade s časovým rozvrhom ustanoveným na zasadnutí Európskej rady v Barcelone.

Zásady zamestnanosti schválené Radou ministrov práce v Luxemburgu, 3. júna 2003 obsahujú:

Všeobecné ciele:

Európska stratégia pre plnú zamestnanosť a lepšie miesta pre všetkých, s tromi preklenujúcimi a vzájomne súvisiacimi cieľmi:
- plná zamestnanosť, pričom Politiky prispejú k dosiahnutiu priemeru na EÚ:
-	celkovej miery zamestnanosti 67% v roku 2005 a 70% v roku 2010
-	celkovej miery zamestnanosti žien 57% v roku 2005 a 60% v roku 2010 
-	celkovej miery zamestnanosti starších (55-64) pracovníkov 50% v roku 2010
Akékoľvek vnútroštátne ciele by mali byť zodpovedajúce výsledkom očakávaným na úrovni EÚ a majú brať zreteľ na osobitné vnútroštátne okolnosti.
- zlepšenie kvality a produktivity práce
- posilnenie sociálne kohézie a inklúzie

a 10 osobitných/špecifických zásad zamestnanosti:
- aktívne a preventívne opatrenia pre nezamestnaných a neaktívnych:
členské štáty zabezpečia najmä:  

aby všetky nezamestnané osoby dostali možnosť nového zamestnania pred dosiahnutím 6 mesiacov nezamestnanosti v prípade mladých ľudí a 12 mesiacov nezamestnanosti  v prípade dospelých vo forme odbornej prípravy, rekvalifikácie, pracovnej praxe, pracovného miesta alebo iného opatrenia zamestnateľnosti, v kombinácii, ak je to vhodné, s nepretržitou pomocou pri hľadaní zamestnania

aby sa do roku 2010 zúčastnilo 25 percent dlhodobo nezamestnaných na aktívnom opatrení vo forme odbornej prípravy, rekvalifikácie, pracovnej praxe alebo iného opatrenia zamestnateľnosti s cieľom dosiahnuť priemer v troch najprogresívnejších členských štátoch
-  tvorba pracovných miest a podnikanie
- riešiť  zmeny a podporovať adaptabilnosť a mobilitu na trhu práce
- podpora ľudského kapitálu a celoživotného vzdelávania:
Politiky budú zamerané najmä na dosiahnutie nasledujúcich výsledkov do roku 2010: 
- najmenej 85% 22-ročných v EÚ by malo mať ukončené vyššie stredné vzdelanie  
-  u dospelých v produktívnom veku (25-64 ročných) dosiahnuť v priemere v EÚ 12,5% účasť na celoživotnom vzdelávaní

- zvýšiť ponuky pracovníkov a podporovať aktívne starnutie:
Osobitne sa politiky do roku 2010 zamerajú na dosiahnutie zvýšenia skutočného priemerného veku odchodu z trhu práce o 5 rokov na úrovni EÚ (odhadovaného v roku 2001 na 59,9). V tomto smere sociálni partneri majú významnú úlohu sociálni partneri. Akékoľvek členské štáty stanovia vnútroštátne ciele by mali byť konzistentné s výsledkami očakávanými na úrovni EÚ  a brať do úvahy osobitné vnútroštátne okolnosti.  

- rovnosť pohlaví:
ČŠ by mali odstrániť odrádzajúce faktory pre účasť ženskej pracovnej sily a usilovať sa, berúc do úvahy dopyt po zariadeniach starostlivosti o deti a v súlade s vnútroštátnymi vzormi poskytovania, poskytovať služby starostlivosti o deti do roku 2010 najmenej pre 90 % detí medzi 3 rokmi a vekom povinnej školskej dochádzky a najmenej pre 33 % detí do troch rokov veku.
- podporovať integráciu a bojovať proti diskriminácii ľudí znevýhodnených na trhu práce:
Osobitne sa politiky zamerajú na dosiahnutie do roku 2010:
- priemernej miery v EÚ najviac 10 % osôb s neukončenou školskou dochádzkou
- významného zníženia rozdielov v nezamestnanosti pre ľudí so znevýhodnením v každom členskom štáte, podľa všetkých národných cieľov a definícií
- významného zníženia rozdielov v nezamestnanosti medzi štátnymi príslušníkmi EÚ a nie EÚ v každom členskom štáte, podľa všetkých národných cieľov.
- zabezpečiť, aby sa oplatilo pracovať prostredníctvom stimulov na zvýšenie atraktívnosti práce:
Politiky sa zamerajú najmä do roku 2010 na dosiahnutie významného zníženia vysoko marginálneho účinného daňového zaťaženia a tam, kde je to vhodné, daňového zaťaženia pracovníkov s nízkym príjmom, reflektujúc vnútroštátne pomery.
- premeniť nedeklarovanú prácu na riadne zamestnanie
- riešiť regionálne nerovnosti v zamestnanosti.

C.  Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti zamestnanosti

EES pre SR nepredstavuje nóvum, ale začala ju do svojich postupov v oblasti zamestnanosti implementovať (napr. štruktúra národných akčných plánov zamestnanosti je založené na EES a jej zásadách) ešte pred tým, než EK začala proces prípravy kandidátskych krajín na ich postupné začlenenie do EES.

Proces postupnej realizácie európskej stratégie zamestnanosti na Slovensku sa začal Národným plánom zamestnanosti, ktorý bol vládou SR schválený v novembri 2000, pokračoval  Národným akčným plánom zamestnanosti schváleným vládou SR v apríli 2002 a v súčasnosti na tento proces nadväzuje Národný akčný plán zamestnanosti na rok 2003 schválený vládou SR v máji 2003. Národný akčný plán zamestnanosti na rok 2003 je previazaný aj s úlohami vyplývajúcimi z programového vyhlásenia vlády SR, stratégie  podpory rastu zamestnanosti prostredníctvom zmien sociálneho systému a trhu práce, Sektorového operačného programu Ľudské zdroje a priorít zo Spoločného hodnotenia priorít zamestnanosti v SR.

S cieľmi EES harmonizuje i návrh dokumentu MPSVR „Stratégia podpory rastu zamestnanosti na základe reformy sociálneho systému a trhu práce v SR“ (február 2003). Vychádzajúc z trendov v EÚ a odporučenej štruktúry  pre tohtoročnú správu o pokroku z JAP väčší dôraz ako doteraz bude potrebné položiť na zapojenie sociálnych partnerov do celého cyklu prípravy, tvorby, realizácie a monitoringu plánov zamestnanosti a na aspekty „dobrého vládnutia“ -  governance. 

Plnenie cieľov v SR

•	celková miera zamestnanosti v r. 2001 - 56,5%, v r. 2002 - 56,7% (EÚ – 64,1%; SR porovnateľné s priemerom v KK) – obyvateľstvo vo veku 15-64 rokov
•	miera zamestnanosti mužov v r. 2001 - 61,4%, v r. 2002 - 62,0% (EÚ- 73%; SR: lepšie ako priemer KK)
•	miera zamestnanosti žien v r. 2001 - 51,8%, v r. 2002 - 51,4% (EÚ – 55%; SR lepšie ako priemer KK)
•	miera zamestnanosti vo vekovej skupine 15+ v r. 2001 – 48,6%, v r. 2002 – 48,7%
•	miera zamestnanosti vo vekovej skupine 15-24 rokov v r. 2001 – 27,2%, v r. 2002 - 26,8%
•	miera zamestnanosti starších pracovníkov vo vekovej skupine 55-64 rokov v r. 2001 - 22,3%, v r. 2002 - 22,8%  (EÚ: - 38,3%; SR: horšie ako priemer KK)
•	zvýšenie reálneho veku odchodu do dôchodku v priemere o 5 rokov do r. 2010: súčasné východisko 53-57 rokov ženy, 60 rokov muži; plán 62 rokov (zvýšenie na 65 rokov až v dlhodobom pohľade za horizontom r. 2010); (priemerný údaj za KK nie je dostupný)
•	dostupnosť zariadení poskytujúcich starostlivosť o deti – údaje nie sú dostupné
•	daňové a príspevkové zaťaženie nízkych miezd 41% (EÚ – 38%; SR: lepšie ako priemer KK).

Jednou z príčin súčasného stavu, kedy SR zaostáva za ukazovateľmi EÚ, bola doterajšia absencia strategického koordinovaného prístupu (t.j. všetkých sektorov hospodárstva) adresne zameraného na posilnenie rastu zamestnanosti (a nielen na čiastkové aspekty nezamestnanosti) a schopnosť dôsledne realizovať opatrenia systémového charakteru  v konkrétnych sociálno-ekonomických podmienkach SR. Návrh už citovaného strategického dokumentu MPSVR má predpoklad stať sa východiskom pre potrebnú stratégiu vlády a následnú zmenu s podmienkou, že si ju osvoja aj sociálni partneri a aktívne sa zapoja do jej plnenia. Vstup sociálnych partnerov je nevyhnutý najmä v oblasti odbornej prípravy zamestnancov a posilňovania ich predpokladov zvládnuť zmeny vyplývajúce z navrhovanej väčšej flexibility trhu práce (celoživotné vzdelávanie). Anticipácia zmeny a pripravenosť zamestnancov na ňu pozitívne reagovať, vidieť ju ako ponúkanú príležitosť a nie ako hrozbu – to je síce dlhodobá, ale moderná cesta zmeny vhodná aj pre SR. 

Berúc do úvahy východiskovú situáciu SR (najmä súčasnú mieru zamestnanosti a nezamestnanosti) malo by sa realisticky hovoriť o priblížení sa k lisabonským cieľom. Dôležitým ukazovateľom úspechu, ktorý bude rozhodujúci ako pre EÚ, tak aj  pre SR, bude skôr dynamický aspekt zmeny,  jej koeficient, ktorého výsledná hodnota bude závisieť od mnohých faktorov. SR si však musí stanoviť výkonové ukazovatele, ktoré by chcela v určitom období dosiahnuť, tzn. národné lisabonské ciele, ktoré by mali byť realistické ale motivačné.

K plneniu cieľov v uvedenej oblasti je ďalej potrebné uviesť, že zamestnanosť v SR v posledných dvoch rokoch rastie na základe vytvárania nových pracovných miest. Ide o tvorbu pracovných miest dotovaných štátom v súlade s aktívnou politikou trhu práce v zhode so zásadami Národného akčného plánu zamestnanosti.

V I. štvrťroku 2003 bolo v ekonomike SR vytvorených 43 000 dotovaných pracovných miest, čo v medziročnom porovnaní predstavuje rast takmer 160 % (údaj zo štatistiky NÚP). Pre rok 2003 sa odhaduje priemerný počet nezamestnaných (na 470 tis. osôb). V porovnaní s rokom 2002 ich bolo (513 tis.) – čiže o 8,4 % viac. Na aktívnu politiku trhu práce v roku 2002 štát investoval 3,483 mld. Sk. Z tohto objemu 373,0 mil. Sk tvorili dotácie: 

-	na náhrady cestovného, ktoré zvýšili pracovnú mobilitu
-	dotácie na tvorbu dohodnutých pracovných miest pre absolventov škôl na dobu určitú
-	dotácie na dohodnuté verejnoprospešné pracovné miesta pre dlhodobo nezamestnaných.  
Problematickou oblasťou naďalej ostáva zamestnávanie starších zamestnancov, resp. prepustených nadbytočných zamestnancov v preddôchodkovom veku a zamestnávanie žien - matiek. Doposiaľ neexistuje právna ochrana starších pracovníkov pred prepúšťaním; právna ochrana zamestnávania žien starajúcich sa o deti, resp. nástup žien do zamestnania po materskej dovolenke, ktorá by zaručovala ochranu pred ich diskrimináciou.
Neustále pretrvávajú rodové rozdiely v oblasti mzdového ohodnotenia a i kariérneho postupu. Taktiež je potrebné zvýšiť a zefektívniť kvalitu BOZP a právne vedomie vedenia firiem v oblasti personalistiky, kde absentuje vo veľkej miere základné vedomie pracovnoprávnych vzťahov.

V rámci dôchodkovej reformy sa v SR predpokladá postupné predlžovanie odchodu do dôchodku, podľa novej úpravy schválenej vládou SR v júni t.r. bude tempo vyrovnávania dôchodkového veku rýchlejšie, tzn. každoročne o 9 mesiacov (oproti skôr predpokladaným 6 mesiacom). Zvyšovanie veku odchodu do dôchodku sa zastavuje na hranici 62 rokov pre každého občana.

SOCIÁLNA  KOHÉZIA (Agenda sociálnej politiky)

A. Ciele EÚ a ich plnenie 

Cieľom je zlepšiť súdržnosť, najmä sociálnu  kohéziu, čo sa dá dosiahnuť prostredníctvom realizácie cieľov Európskej agendy sociálnej politiky (summit v Nice) spolu s dôrazom na vzdelávanie, ktoré je východiskom pre trh práce a kľúčovým elementom budúceho sociálneho začlenenia alebo vylúčenia.

Na EÚ úrovni sú stanovené  nasledovné ciele:

•	zredukovať na polovicu počet študentov (vek: 18 – 24) končiacich predčasne vzdelávanie bez pokračovania v ďalšom vzdelávaní
•	zredukovať počet ľudí žijúcich v chudobe a ohrozených chudobou
•	zvýšiť prístup k celoživotnému vzdelávaniu.

Na dosiahnutie uvedených musia byť nasmerované i ďalšie politiky:

•	podpora rovnosti príležitostí pre ľudí so zdravotným postihnutím
•	podpora rodovej rovnosti, dobré pracovné prostredie a účasť sociálnych partnerov na procese riadenia zmeny
•	podpora podnikovej sociálnej zodpovednosti
•	prispôsobenie dôchodkových systémov a zdravotnej starostlivosti (systémov dlhodobej starostlivosti) na fakt starnutia populácie s cieľom zachovania kvality a finančnej udržateľnosti.

Percento žiakov predčasne končiacich vzdelávanie – EÚ 15: takmer 19,7% v r. 2000 (r. 2002 : menej ako 18,9%).

V r. 1999 18% populácie EÚ (60 mil.) žilo pod úrovňou hranice chudoby, z čoho až 11%  sa v tejto situácii nachádzalo aspoň dva z predchádzajúcich troch rokov (tzv. miera pretrvávajúcej chudoby). Výsledky za r. 2001 sú pozitívnejšie: miera chudoby – 15%, miera pretrvávajúcej chudoby: 9%. Najvyššiu úroveň chudoby vykazujú menej bohaté štáty, najvyššie riziko dlhodobej chudoby je registrované v Portugalsku a v Grécku. 

Systémy sociálnej ochrany zohrávajú výraznú úlohu v ochrane pred rizikom chudoby: v r. 1998 v ich dôsledku bolo pred prepadom do chudoby ochránených  9% populácie. Pozitívny vplyv sociálnych transferov podľa dostupných údajov narastá: v r. 2001 pred prepadom do chudoby ochránili až 24% populácie. (Ak sa do úvahy vezmú aj dôchodky ide až o 40% populácie, ktoré by sa v prípade absencie sociálnych transferov ocitli v stave chudoby.)  

Silná tvorba pracovných miest v 90-tych rokoch sa pozitívne prejavuje v poklese percenta ľudí žijúcich v domácnostiach bez práce. Najsilnejší dopad bol zaznamenaný v poklese dlhodobej nezamestnanosti z úrovne 4,9% na súčasnú 3,1% – čo je kľúčový faktor ovplyvňujúci riziko chudoby a sociálneho vylúčenia. Pokrok v niektorých indikátoroch nie je možné kvantifikovať pre nedostatok ucelených a porovnateľných údajov. Pozitívny vplyv má otvorená metóda koordinácie s dôrazom na monitoring postupu priamo v teréne.

Starnutie populácie si vyžiada nárast verejných výdavkov na dôchodky v nadchádzajúcej dekáde v rozpätí od 3 do 5% z HDP, hoci v niektorých ČŠ  bude nárast omnoho vyšší (napr. Grécko až 12,2%). ČŠ vypracovali prvé národné správy o dôchodkových stratégiách, ktorých cieľom je príprava na zabezpečenie udržateľnosti dôchodkov a ochrany pred chudobou.
	
B.	Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Obdobne ako v oblasti zamestnanosti, hlavným nástrojom na dosiahnutie výsledkov Lisabonskej stratégie v oblasti sociálnej kohézie (súčasť komplexného a širšie definovaného strategického programu „Agenda sociálnej politiky“ prijatého na summite v Nice, december 2000) je otvorená metóda koordinácie, ktorú ČK v súčasnosti v nadväznosti na EES aplikujú v oblasti boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu - tzv. stratégia sociálnej inklúzie a tiež aj v oblasti dôchodkových reforiem (táto oblasť sa z pohľadu Lisabonského procesu zaraďuje do časti „Udržateľný rozvoj“). 

Štruktúra (spoločné ciele a indikátory, národné akčné plány, hodnotenia v podobe spoločnej správy EK a Rady, odporúčania a monitoring) a kalendár aktivít na EÚ úrovni sa podriaďuje koordinovanému cyklu politík (popísaný vyššie v časti ZAMESTNANOSŤ). Prvé národné akčné plánu členské krajiny spracovali v r. 2001 (druhé kolo bude na jeseň r. 2003). Indikátory sa priebežne dopĺňajú (napr. prvé akčné plány nemohli kvantifikovať úroveň bezdomovstva, chýbali indikátory na hodnotenie chudoby a vylúčenia ľudí žijúcich v inštitúciách poskytujúcich sociálnu starostlivosť, indikátory pre zdravotnú tiež podliehajú ďalšiemu vývoju a pod.). Najväčšia kritika zo strany EK bola zameraná na pomerne nízke a nie dostatočne ambiciózne kvantifikovateľné národné ciele (targets) zamerané pre zníženie hrozby chudoby a vylúčenia. V r. 2002 ČK spracovali aj prvé plány národných stratégií pre oblasť dôchodkov.

Agenda sociálnej politiky (ASP) – v r. 2003 je plánovaná jej strednodobá revízia, jej nové zameranie zverejní EK až koncom prvého polroku t.r.

C.	Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti sociálnej kohézie

SR sa systematicky pripravuje na zapojenie do stratégie sociálnej inklúzie viacerými formami:

•	už uzatvoreným Spoločným memorandom o inklúzii (JIM), ktoré obsahuje hodnotenie súčasnej situácie a východísk reformy, definuje hlavné výzvy pre budúcnosť, hodnotí pripravenosť štatistického systému, dostupnosť a kvalitu súčasných dát a rovnako definuje nevyhnutné opatrenia pre sociálnu politiku. Pre riešenie špecifických problémov na národnej úrovni si SR stanovuje vlastné indikátory, keďže existujúci ani pripravovaný súbor spoločných ukazovateľov nebude možné použiť pri monitorovaní pokroku a efektívnosti postupu v rómskych osadách 
•	zapojením SR do nového Akčného programu Spoločenstva na boj proti sociálnemu vylúčeniu v r. 2002
•	iniciatívnou formou prípravy v tejto oblasti je i bilaterálny projekt s VB realizovaný od r. 2000.  

Plnenie cieľov v SR

•	miera chudoby – údaje SR s EÚ sú neporovnateľné – v SR chýba oficiálna definícia chudoby, sprostredkovane sa vyjadruje ako cez podiel ľudí v hmotnej núdzi, ktorý v r. 2001 bol 11,7% (r. 2002: 11,5%). Nie je k dispozícii ani ďalší monetárny  ukazovateľ chudoby „nerovnosť rozloženia príjmu“; (porovnanie s KK nie je možné pre rozdielnosť údajovej základne)
•	percento študentov vo veku 18 – 24 rokov predčasne končiacich vzdelávanie a bez ďalšieho vzdelávania (2002) – 8% (EÚ: 18,9% SR: ukazovateľ lepší v porovnaní s priemerom KK)
•	miera nezamestnanosti – v roku 2001 19,2%, v roku 2002 18,5% (EÚ: 7,6%; SR: horšie ako priemer KK)
•	miera dlhodobej nezamestnanosti – v roku 2001 10,7%, v roku 2002 11,6% (EÚ: 3,1%; SR: ukazovateľ horší v porovnaní s priemerom KK)
•	miera nezamestnanosti nízko kvalifikovaných – v roku 2001 42,8%, v roku 2002 45,5% (nie je k dispozícii porovnateľný údaj za všetky KK)
•	percento ľudí žujúcich v domácnostiach bez práce – 12,5% (priemer EÚ a KK je niečo nad 12%).

I keď SR nemá, resp. nepoužíva rovnakú definíciu miery chudoby (príjem pod 60% mediánu ekvivalentu príjmu) riziká a zdroje chudoby sú tie isté ako v EÚ s prevahou faktorov súvisiacich so zamestnanosťou a trhom práce: dlhodobá nezamestnanosť, dlhodobý nízky príjem, zamestnanie nízkej kvality, nízka a nedostatočná kvalifikácia, vyrastanie v rodine ohrozenej chudobou a sociálnym vylúčením, zdravotné postihnutie, oslabené zdravie, zdravotne nevhodný životný štýl, alkoholizmus a drogová závislosť, nekvalitné bývanie a život vo viacnásobne znevýhodnenej oblasti. Hlavným zdrojom chudoby a rizika sociálneho vylúčenia v SR je nezamestnanosť, tzn. riešenie nezamestnanosti prostredníctvom rozvoja zamestnanosti je jedným z hlavných smerov riešenia rizika chudoby v SR. 

Jednou z podmienok priblíženia sa k Lisabonským cieľom je dobrá odborná a administratívna príprava na využitie zdrojov štrukturálnych fondov, najmä ESF a prepojenie identifikovaných priorít v oblasti sociálnej inklúzie a zamestnanosti s prioritami NDP.

ZÁVER A ZHODNOTENIE OKRUHU

Najväčšiu „vzdialenosť“ od Lisabonských cieľov SR vykazuje v oblasti zamestnanosti a nezamestnanosti.  Cesta k ich priblíženiu sa vedie cez: 

•	definovanie cieľov a ašpirácií
•	vnútornú súdržnosť a synergiu sektorových postupov
•	dobrú koordináciu národných stratégií 
•	zapojenie sociálnych partnerov do tvorby, realizácie a monitorovania plnení programov zamestnanosti a sociálnej inklúzie
•	schopnosť transformovať politické zámery do konkrétnych akcií 
•	prepojenie reformy trhu práce s reformou vzdelávacieho systému
•	prepojenie priorít zamestnanosti  a sociálnej inklúzie s prioritami NDP
•	prípravu administratívnych štruktúr na budúce využívanie zdrojov ESF
•	väčšiu flexibilitu trhu práce sprevádzanú prípravou zamestnancov na pozitívne využitie ponúkaných zmien (anticipácia a riadenie zmeny ako súčasť novej a aktívnej sociálnej ochrany) – celoživotné vzdelávanie
•	posilnenie rastu zamestnanosti 
•	realizáciu reforiem dávkových, daňových a odvodových systémov 
•	prípravu súčasnej a budúcej pracovnej sily na využívanie nových informačno - komunikačných technológií a prácu v multijazykovom prostredí. 

Okruh 2: Reforma vnútorného trhu

VNÚTORNÝ TRH EÚ 

A.	Ciele EÚ a ich plnenie 

•	zvýšiť percento transpozície smerníc VT do národnej legislatívy a dosiahnuť 98,5 % transpozície smerníc VT 
•	dosiahnuť do jarného sumitu Európskej Rady v roku 2003 100 %  transpozíciu smerníc VT, u ktorých transpozícia zaostáva o viac ako dva roky.

Vytvorenie vnútorného trhu za posledných 10 rokov jeho fungovania malo pozitívny dopad na hospodársky rast EÚ a vytváranie pracovných miest. Odhaduje sa, že rast HDP EÚ bol v roku 2002 vďaka fungovaniu VT vyšší o 1,8 %, 10 ročné fungovanie VT prispelo k vytvoreniu cca 2,5 mil. pracovných miest, prosperita EÚ sa zvýšila o 877 mld. Euro (t.j. v priemere 5700 Euro na domácnosť EÚ). Otváranie trhov a zvyšovanie konkurencie stimulovalo inováciu, prispelo k ekonomickému rastu firiem EÚ a zároveň smerovalo k znižovaniu a zbližovaniu cien v rámci VT EÚ. 

I napriek dosiahnutým úspechom nie je potenciál VT vo všetkých oblastiach plne využívaný. Výzvou v oblasti VT je tiež zabezpečiť efektívne fungovanie VT aj po rozšírení EÚ v máji 2004. 

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Situácia v transpozícii smerníc VT v jednotlivých členských štátoch je monitorovaná a vyhodnocovaná Komisiou. Posledný v poradí 12-ty scoreboard o plnení Stratégie VT sa uskutočnil 5. 5. 2003. Jeho obsahom bol prehľad o stave transpozície smerníc VT členskými krajinami EÚ, prebiehajúcich prípadov porušenia pravidiel (infrigement procedure), existujúcich prekážok v oblasti daní a o porovnávaní cien tovarov pristupujúcich krajín s členskými štátmi.

Deficit transpozície smerníc VT je v súčasnosti 2,4%, čo znamená nárast oproti 1,8% deficitu zaznamenanému pred rokom. Iba 5 krajín dosiahlo stanovený cieľ 1,5% deficit transpozície (DK, SW, FIN, E, UK). Najvyšší deficit transpozície zaznamenali I (3,9%), P (7%) a IRL (4%). Počet otvorení postupov sa zvýšil na 1598, t. j. o 6% v porovnaní s minulým rokom. Scoreboard poskytuje informáciu aj o uplatňovaní doplnkových nástrojov, ktoré boli EK vytvorené na riešenie prípadov porušenia pravidiel VT – ide  o tzv. package stretnutia a SOLVIT. Bola vyriešená takmer polovica prípadov riešených cestou „package“ stretnutí (diskusia medzi členským štátom a Európskou komisiou), cca 70% prípadov bolo vyriešených cez SOLVIT mechanizmus (touto cestou sú riešené prípady týkajúce sa nesprávneho uplatňovania pravidiel VT administratívou členských štátov). 

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti vnútorného trhu

SR v predvstupovom období plnenia prijatých negociačných záväzkov postupne transponuje smernice VT do národnej legislatívy tak, aby netransponovanie acquis VT nespôsobilo po vstupe oslabenie fungovania vnútorného trhu EÚ a nesmerovalo k nadmernému otváraniu postupov riešenia prípadov porušovania princípov a pravidiel vnútorného trhu.

VEREJNÉ  OBSTARÁVANIE

A.	Ciele EÚ a ich plnenie 

•	dosiahnuť otvorenie trhov verejného obstarávania. 

Celkový podiel verejného obstarávania predstavoval v roku 2001 16,2 % na HDP EÚ, čo v porovnaní s rokom 1995 znamenalo cca 1 % pokles. Podiel hodnoty verejných zákaziek publikovaných v Úradnom vestníku na celkovej hodnote verejného obstarávania bol stabilný, na úrovni 15,8 %. Počet výziev k tendrom publikovaných v Úradnom vestníku sa v posledných rokoch zvýšil, avšak počet oznámení o pridelení kontraktu publikovaných v Úradnom vestníku nerástol proporcionálne k počtu publikovaných výziev k tendrom. Rovnako stále nízky je aj počet oznámení, indikujúcich cezhraničné pridelenie kontraktu. V posledných rokoch sa  zvýšil počet otvárania prípadov riešenia porušovania legislatívy v oblasti VO (infrigement), hoci od roku 2000 počet prípadov začal klesať. Posledný vývoj v oblasti verejného obstarávania na úrovni EÚ poukazuje na potrebu dosiahnutia ďalšieho otvorenia a integrácie trhov verejných zákaziek. Dôležitým cieľom pre vnútorný trh EÚ ostáva zvýšenie transparentnosti a efektívnej konkurencie v oblasti verejného obstarávania smerujúcej k efektívnemu vynakladaniu verejných prostriedkov. 

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Legislatívnym opatrením na dosiahnutie stanoveného cieľa v oblasti VO je prijatie legislatívneho balíka na úrovni EÚ. Legislatívny balík, ktorý predstavuje konsolidáciu existujúcich smerníc VO, modernizuje postupy prideľovania kontraktov a podporuje zavedenie elektronického verejného obstarávania, mal byť implementovaný do roku 2002, avšak jeho prijímanie, oproti pôvodne prijatému harmonogramu zaostáva. V máji 2002 dosiahla Rada politický súhlas o návrhu smernice v oblasti klasického VO a v októbri 2002 o návrhu smernice upravujúcej postupy obstarávania v sektoroch verejných služieb voda, energetika a doprava. Návrhy sú v súčasnosti v druhom čítaní Európskeho parlamentu. Súčasná situácia na trhoch verejného obstarávania v rámci EÚ poukazuje na potrebu urýchlenia prijatia legislatívneho balíka. 

S cieľom zvýšenia výkonnosti trhov verejných zákaziek boli na úrovni EÚ prijaté v roku 2001 aj doplnkové opatrenia, a to Komunikácie Komisie o zohľadňovaní aspektov životného prostredia a sociálnych aspektov pri prideľovaní kontraktov. 

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti verejného obstarávania

Slovensko v súčasnosti realizuje kroky na dosiahnutie skorej plnej harmonizácie národnej legislatívy so súčasne platným acquis v oblasti verejného obstarávania, pripravovaná je ďalšia novela zákona o verejnom obstarávaní, ktorou sa má dosiahnuť plná harmonizácia s acquis. V súčasnosti je predložený legislatívny návrh nového zákona, ktorý ruší podmienky nadlimitného a podlimitného spôsobu verejného obstarávania a bude určovať, aby všetky realizované činnosti financované z prostriedkov štátneho rozpočtu boli realizované vyhlásením verejného obstarávania s maximálnym obmedzením možností realizácie „štátnych zákaziek bez zverejnenia“ z dôvodu časovej tiesne, resp. monopolného dodávateľa tovaru a služby. 

Dôležité je tiež zabezpečenie pripravenosti implementačných kapacít na uplatňovanie pravidiel verejného obstarávania EÚ. Z tohto hľadiska je potrebné dosiahnuť harmonizáciu legislatívy VO s acquis ešte pred vstupom do EÚ tak, aby implementačné kapacity mali dostatočný časový priestor na oboznámenie sa s uplatňovaním pravidiel verejného obstarávania EÚ. 

VNÚTORNÝ TRH SO SLUŽBAMI 

A.	Ciele EÚ a ich plnenie 

•	dosiahnuť kompletizáciu vnútorného trhu so službami.

Mnohé výhody získané z fungovania vnútorného trhu v niektorých sektoroch sa vytrácajú z dôvodu nedostatočnej integrácie sektora služieb. Pretrvávajúce prekážky v poskytovaní služieb majú negatívny dopad aj na výrobný sektor, ktorý je vysoko závislý od služieb, ako sú služby distribučné, poistné, finančné, dopravné, sieťové odvetvia. Ukazovatele v oblasti služieb poukazujú na skutočnosť, že výkonnosť trhu so službami je nízka. K zvýšeniu výkonnosti trhu so službami možno prispieť vytvorením integrovanejšieho trhového prostredia v danej oblasti.

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Zlepšenie situácie na vnútornom trhu so službami si vyžiada prijatie opatrení tak na úrovni Spoločenstva, ako aj na úrovni členských štátov. Rada pre konkurencieschopnosť na svojom zasadnutí v novembri 2002 preto navrhla v záveroch k stavu vnútorného trhu so službami opatrenia, ktoré by mali členské štáty prijať na dosiahnutie zlepšenia situácie na VT so službami:

-	na zvýšenie a skvalitnenie poskytovania informácií pre ekonomických operátorov týkajúcich sa uplatňovaného právneho rámca členských štátov 
-	zabezpečenie úplného a včasného zosúladenia sa s rozhodnutiami Európskeho súdneho dvora prijatými v oblasti slobodného poskytovania služieb a práva etablovania sa a zabezpečenie monitorovania ich plnenia
-	zvýšenie kvality štatistík o službách
-	zvýšenie kvality informácii o možnosti cezhraničného poskytovania služieb pre malé a stredné podniky, ako aj spotrebiteľov a 
-	podporu lepšieho zastúpenia poskytovateľov služieb na národnej úrovni a úrovni Spoločenstva. 

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti vnútorného trhu so službami

Pristupujúce a kandidátske krajiny sú zapojené do procesu identifikácie a prijímania opatrení na odstraňovanie prekážok v slobodnom poskytovaní služieb a práva etablovania sa. SR pristúpila k analýze národnej legislatívy z hľadiska jej kompatibility s princípmi slobodného poskytovania služieb (čl. 43 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva) a právom etablovania sa (čl. 49) s cieľom identifikovať existujúce prekážky v slobodnom poskytovaní služieb a navrhnúť opatrenia na ich odstránenie.

FINANČNÉ  SLUŽBY 

A.	Ciele EÚ a ich plnenie 
 
•	do roku 2003 dosiahnuť plnú implementáciu Akčného plánu pre rizikový kapitál (RCAP)
•	do roku 2005 dosiahnuť plnú implementáciu Akčného plánu pre finančné služby (FSAP).

Pokračuje integrácia kapitálových trhov, čo sa prejavilo v poklese úrokových sadzieb pre krátkodobé pôžičky (z 5,1% v roku 1995 na 1,6% v roku 2001), významné bariéry zostávajú v integrácii finančných trhov v maloobchodnom sektore.

Dobrý pokrok sa dosiahol v implementácii FSAP – podľa implementačnej správy z novembra 2002 zo 42 úloh bolo 30 finalizovaných, t. j. cca ľ úloh je splnených. Štúdie preukázali, že integrácia finančných trhov v priebehu 10 rokov prispela 1,1% k rastu HDP (cca 130 mld. EUR) a zvýšila celkovú zamestnanosť o 0,5%. Podnikatelia získavajú lacnejšie finančné zdroje (o 0,5% nižšie náklady na základný (equity) kapitál a o 0,4% nižšie náklady na financovanie cez dlhopisy (bondy)) a investori získavajú výhody aj z rýchlejšej návratnosti investícií. Eliminovanie neefektívnosti v maloobchodnom sektore by mohlo zvýšiť HDP o 0,5%.

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Oba ciele sa napĺňajú cez postupné plnenie legislatívnych a implementačných úloh. Rada ECOFIN-u z novembra 2002 na základe štvrtej správy o pokroku v implementácii RCAP, v ktorej je hodnotený rozvoj trhu, regulačný rámec, daňové otázky, podnikanie a verejné fondy, vyzvala na väčšie úsilie v paneurópskom patente a odbúraní nežiaducich daňových bariér. 

Na základe politickej dohody z Rady ECOFIN-u pokračujú legislatívne práce na návrhu Smernice o prospekte, ktorý musí byť zverejnený v prípade, kedy sú cenné papiere ponúkané verejnosti alebo povolené na obchodovanie a Smernice o zneužití postavenia na trhu. Po druhom čítaní a pred hlasovaním EP je Smernica o zamestnaneckých dôchodkoch.

V decembri EK predložila návrh novej Smernice o investičných službách, ktorý je v súčasnosti v prvom čítaní.

Rada ECOFIN-u v decembri 2002 na základe správy Ekonomického a finančného výboru (EFC) o finančnej regulácii, dohľade a stabilite finančných trhov potvrdila závery správy o rozšírení úprav pre postupy v legislatívnej a implementačnej oblasti aj na sektory bankovníctva a poisťovníctva a zdôraznila posilnenie spolupráce medzi dohľadmi a lepšiu implementáciu a vykonávanie smerníc EÚ. V nadväznosti na to by sa mali prijať aj inštitucionálne zmeny v poradných a implementačných výboroch EK.

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti finančných služieb

SR si je vedomá negociačných záväzkov a z tohto hľadiska pozorne sleduje vývoj legislatívy v jednotlivých sektoroch finančných služieb, ako aj inštitucionálny rámec t. j. vytváranie integrovaného finančného trhu v rámci EÚ. SR pripravuje v roku 2003 nasledujúce legislatívne zmeny pre oblasť finančných služieb:

-	návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 483/2001 Z. z. o bankách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov
-	návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon NR SR č. 202/1995 Z. z.
-	devízový zákon a zákon, ktorým sa mení a dopĺňa zákon SNR č. 372/1990 Zb. o
priestupkoch v znení neskorších predpisov
-	novelu zákona č. 95/2002 Z. z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých
      zákonov
-	novelu zákona č. 381/2001 Z. z. o povinnom zmluvnom poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla a o zmene a doplnení niektorých zákonov
-	nový zákon o kolektívnom investovaní.

Doterajšie výsledky štúdií o ekonomických efektoch integrovaného finančného trhu v službách jednoznačne dokazujú, že finančná integrácia vytvára významné efekty pre občanov EÚ cez zvýšenie potenciálu pre rast a zamestnanosť hlavne cez zvýšenie konkurencieschopnosti a zvýšenie účinnosti pri alokácii kapitálu a rizika. 

HOSPODÁRSKA SÚŤAŽ A ŠTÁTNA POMOC

A. Ciele EÚ a ich plnenie 

•	podpora efektívnej konkurencie
•	pokračovať v trende znižovania podielu štátnej pomoci na HDP a jej presmerovaní k horizontálnym cieľom
•	do roku 2003 dosiahnuť pokles úrovne pomoci.

Celková suma štátnej pomoci v EÚ poklesla zo 105 mld. EUR v roku 1996 na 82 mld. v roku 2000 resp. z 1,3% v rokoch 1996-98 na 1,1% v rokoch 1998-2000 a bola presmerovaná na horizontálne ciele: životné prostredie, výskum a rozvoj, resp. o 0,2 percentuálneho boda poklesla sektorálna a ad hoc štátna pomoc.

Úroveň pomoci poklesla takmer u všetkých ČK, okrem Dánska, Írska, Luxemburska a Holandska.

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

V roku 1999 navrhla Komisia radikálnu reformu v oblasti antitrustu zameranú na zjednodušenie spôsobu vykonávania pravidiel antitrustu v EÚ. V decembri 2002 bol predložený návrh na úpravu Nariadenia (17 z roku 1962) upravujúceho systém procedurálnych pravidiel na vykonávanie ustanovení čl. 81 (dohody obmedzujúce súťaž) a čl. 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (zneužívanie dominantného postavenia). Návrh Nariadenia má nadobudnúť účinnosť od 1. 5. 2004. Reforma je zameraná na ukončenie centralizovaného systému notifikácií dohôd medzi podnikmi Komisie a širšie zapojenie orgánov pre hospodársku súťaž členských štátov a súdov členských štátov do priameho uplatňovania pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva. V priebehu roku 2003 Komisia prijme niekoľko oznámení vysvetľujúcich chápanie a výklad niektorých pojmov upravených novo prijatou legislatívou. 

V decembri 2001 prijala Komisia Zelenú knihu, ktorou otvorila diskusiu k fungovaniu práva EÚ v oblasti kontroly koncentrácií. V nadväznosti na závery konzultácií k ZK prijala Komisia v decembri 2002 rozsiahly reformný balík v oblasti kontroly koncentrácií pozostávajúci z návrhu úpravy existujúceho Nariadenia Rady o kontrole koncentrácií, návrhu oznámenia obsahujúceho podrobný návod pre posudzovanie rozhodujúceho vplyvu pri horizontálnych koncentráciách, návrhu pre stanovenie najlepšej praxe pre vedenie šetrení pri koncentráciách, návrhov opatrení na posilnenie personálu a zdrojov DG pre hospodársku súťaž a opatrení na vedenie šetrení prípadov koncentrácií. Návrh nového Nariadenia o kontrole koncentrácií bol predložený v januári 2003 a prerokovaný ER v marci t. r. (prerokovanie EP sa očakáva v priebehu roku 2003), nariadenie nadobúda účinnosť od 1. 5. 2004.

EK pokračuje v zjednodušovaní EÚ pravidiel štátnej pomoci s cieľom zvýšiť účinnosť pri ich aplikácii a začala diskusiu o službách verejného ekonomického záujmu a štátnej pomoci.

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti hospodárskej súťaže a štátnej pomoci

Poskytovanie štátnej pomoci je v SR riešené zákonom č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci v znení neskorších zmien a predpisov, zákonom 386/2002 Z. z. o štátnom dlhu a poskytovaní štátnych záruk, ktorý definuje podmienky poskytovania štátnej pomoci vo forme priamej (napr. nenávratné finančné dotácie) a vo forme nepriamej (napr. štátne záruky). Celková výška štátnej pomoci je obmedzovaná každoročne schvaľovaným zákonom o štátnom rozpočte, ktorý stanovuje maximálnu výšku poskytnutých štátnych záruk. V súčasnosti prebieha zosúladenie platných legislatívnych podmienok pre poskytovanie štátnej pomoci v rámci Národného rozvojového plánu prostredníctvom jednotlivých SOP. 

V roku 2000 12 KK poskytlo takmer 5 mld. EUR štátnej pomoci, pričom z hľadiska objemu najviac poskytlo Poľsko, Maďarsko, ČR a Rumunsko (čo je viac ako 85 %). V SR  pri poskytnutom objeme pomoci 91 mil. EUR, čo je podiel 0,4 % na HDP a podiel 17 EUR pomoci na obyvateľa alebo 45 EUR vyjadrené v PPS (napr. 105 EUR v KK oproti 185 EUR v EÚ), pričom v SR až 1/3 celkovej pomoci (33 mil. EUR) bola poskytnutá vo forme daňových úľav oceliarskemu priemyslu, pričom trend v poskytovaní pomoci v EÚ je viac cez granty ako cez fiskálne schémy.

Legislatívny rámec SR v oblasti štátnej pomoci je harmonizovaný s acquis v oblasti štátnej pomoci, keďže Implementačné pravidlá schválené Asociačnou radou medzi Európskou úniou a Slovenskou republikou (nadobudli účinnosť dňom zverejnenia v Zbierke zákonov SR dňa 18. 4. 2002), zabezpečujú priamu aplikáciu legislatívy EÚ v oblasti štátnej pomoci na území Slovenskej republiky už v období pred vstupom Slovenskej republiky do Európskej únie. 

Podľa Pravidelnej správy Európskej komisie o pripravenosti Slovenskej republiky na členstvo v Európskej únii Úrad pre štátnu pomoc významne zlepšil svoju činnosť a zabezpečil pokrok smerom k uspokojivej úrovni uplatňovania zákonných pravidiel. 

Za účelom splnenia cieľov Lisabonskej stratégie bude potrebné na národnej úrovni definovať a koordinovať politiku štátnej pomoci zameranú na znižovanie objemu poskytovanej štátnej pomoci na území Slovenskej republiky. 

Zároveň bude potrebné neustále pokračovať v prehlbovaní znalostí poskytovateľov štátnej pomoci o pravidlách štátnej pomoci, najmä s cieľom presmerovania poskytovania štátnej pomoci na horizontálne účely pomoci a prípravy schém štátnej pomoci. 

Nezastupiteľnou bude úloha Úradu pre štátnu pomoc v procese zjednodušovania pravidiel štátnej pomoci, keďže už v súčasnosti Európska komisia prizýva Úrad pre štátnu pomoc, aby sa tohto procesu zúčastňoval. 

Nemenej významná bude úloha Úradu pre štátnu pomoc v oblasti monitorovania a kontroly poskytnutej štátnej pomoci v záujme vytvorenia a udržiavania efektívneho konkurenčného prostredia na území Slovenskej republiky.

SR musí taktiež splniť úlohy, plnenie ktorých pre SR vyplýva z Nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania čl. 88 Zmluvy o ES. Od 1. mája 2004 bude SR povinná zabezpečiť vymáhanie neoprávnene poskytnutej štátnej pomoci od príjemcu štátnej pomoci na základe rozhodnutia, ktoré vydá EK. Neoprávnene poskytnutú štátnu pomoc vrátane úroku, sadzbu ktorého stanoví EK, budú vymáhať poskytovatelia štátnej pomoci prostredníctvom súdov. Od 1. mája 2004 bude SR povinná umožniť predstaviteľom EK v odôvodnených prípadoch umožniť vykonať monitorovanie poskytnutej štátnej pomoci priamo u príjemcu štátnej pomoci a to aj v prípadoch, ak podnikateľ nebude chcieť umožniť EK vykonať monitorovaciu inšpekciu. Tieto úlohy musí SR zabezpečovať prostredníctvom súdov, preto bude potrebné, aby slovenské súdy mali potrebné kompetencie týkajúce sa aj štátnej pomoci. Otázky týkajúce sa súdov budú riešené v súčinnosti s Ministerstvom spravodlivosti SR.

V nadväznosti na reformu antitrustu, ktorá sa v Európskej únii zavŕšila prijatím Nariadenia  Rady č. 1/2003, ktoré nadobúda účinnosť 1. mája 2004 musí Slovenská republika vykonať nevyhnutné kroky predovšetkým legislatívneho charakteru prostredníctvom ktorých sa zabezpečí konzistentnosť národného súťažného práva s právom EÚ a to formou  vytvorenia nevyhnutných podmienok  na národnej úrovni pre efektívnu aplikáciu tohto nariadenia v praxi.

Novelizácia zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže vytvorí právny predpoklad rozšírenia kompetencií Protimonopolného úradu SR o plnú aplikáciu článkov 81 a 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v zmysle prijatého nariadenia.

Nariadenie č.1/2003 predstavuje právnu bázu pre vytvorenie siete orgánov aplikujúcich čl. 81 a 82 Zmluvy o EÚ a to najmä zavedením intenzívnej výmeny informácií medzi súťažnými autoritami členských štátov navzájom ako aj medzi súťažnou autoritou členského štátu a Komisiou, resp. medzi národnými súdmi a Komisiou. V tejto súvislosti bude potrebné aj na národnej úrovni vytvoriť zákonné podmienky realizácie tejto spolupráce, ďalej zapracovať do národnej právnej úpravy inštitúty, ktoré relevantné predpisy neobsahujú, akým je napr. inštitút amicus curiae (priateľ súdu) a reagovať aj na významnú zmenu v oblasti spôsobu posudzovania dohôd obmedzujúcich súťaž (čl. 81 (3)), ktorú nariadenie zavádza a ktorej v súčasnej dobre nekorešponduje národná právna úprava v SR.

Nevyhnutným bude tiež vybavenie slovenských súdov potrebnými kompetenciami na zabezpečovanie úloh v súlade s prijatým nariadením. Okrem iného bude nevyhnutná autorizácia príslušného súdu na udelenie splnomocnenia pre Komisiu vykonať na území SR inšpekcie v súvislosti s prešetrovaním protisúťažných dohôd obmedzujúcich súťaž alebo zneužívania dominantného postavenia.

Otázky týkajúce sa súdnictva budú riešené v úzkej kooperácii s Ministerstvom spravodlivosti SR.

Okrem legislatívnych zmien bude potrebné zabezpečiť najmä ďalšie intenzívne vzdelávanie v oblasti komunitárneho práva týkajúceho sa hospodárskej súťaže vo vzťahu ku všetkým zainteresovaným stranám, predovšetkým sudcov. Nevyhnutným v záujme  zabezpečenia kvalitného plnenia nových úloh, ktoré sa k 1. máju 2004 stanú pre SR aktuálne, je tiež organizačne dobudovať príslušné orgány a najmä prispôsobiť právny systém orgánov aplikujúcich právo ochrany hospodárskej súťaže systému existujúcemu vo väčšine štátov v tom, aby sa druhostupňovým orgánom pre túto oblasť stal súd.

V súvislosti s prebiehajúcou reformou kontroly koncentrácií v EÚ bude potrebné zo strany SR v rámci legislatívneho procesu zameraného na novelizáciu súťažných pravidiel začleniť i prehodnotenie kriteriálnych prahov zakladajúcich inštitút kontroly koncentrácií, substančného testu pre posudzovanie koncentrácií ako i úpravu viažúcich sa procedurálnych aspektov. 

DOPRAVA

A.	Ciele EÚ a ich plnenie 

•	vytvorenie jednotného Európskeho leteckého priestoru (Single European Sky - SES) v roku 2004
•	v rámci ekonomickej reformy postupne vytvoriť jednotný trh v oblasti poštových, železničných služieb a služieb v prístavoch
•	v dopravných službách vo verejnom záujme vytvoriť pravidlá pre efektívnu hospodársku súťaž. 

Na dosiahnutie cieľov ekonomickej reformy Lisabonská stratégia predpokladá prijatie legislatívnych opatrení na liberalizáciu služieb v oblastiach dopravy, ktoré boli doteraz prevádzkované národnými monopolnými operátormi. V leteckej doprave boli opatrenia splnené čiastočne prijatím politickej dohody v Rade EÚ pre vytvorenie SES, centrálneho riadenia premávky v rámci EÚ, ktoré nahradí súčasné fragmentované riadenie samotnými členskými štátmi. Rovnako čiastočne bolo splnené prijatie smernice pre liberalizáciu služieb v prístavoch v Rade EÚ. Otvorenie trhu v poštových službách bolo schválené v júni 2002. Ako nesplnené zostáva prijať smernicu o liberalizácii železničnej dopravy a nariadenie o liberalizácii verejnej dopravy.

B.	Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Súbor nariadení pre vytvorenie SES je prerokovávaný v Rade. V decembri 2002 bola schválená spoločná pozícia v Rade pre prijatie rámcového nariadenia, ktoré tvorí základ reformy riadenia leteckej premávky. Ostatné smernice technického charakteru majú byť prijaté v prvom polroku 2003. 

Smernica o ďalšom otvorení trhu v poštovných službách bola schválená v júni 2002 a členské štáty boli povinné implementovať schválenú smernicu do 31. 12. 2002.

Súbor legislatívy v oblasti železničnej dopravy je predmetom rokovania Rady a EP a je predpoklad, že časť technických smerníc bude schválená v tomto roku. Najväčším politickým problémom zostáva schválenie smernice o otvorení národných trhov (kabotáž) pre nákladnú a osobnú dopravu, ktoré je zásadne odmietané Francúzskom, Belgickom a Luxemburskom. 

Smernica o liberalizácii služieb v prístavoch bola schválená v Rade v decembri 2002. Vo februári 2003 bola schválená vo výbore EP a je predpoklad, že smernica bude prijatá v priebehu júna 2003.

Smernica o liberalizácii dopravných služieb vo verejnom záujme je zablokovaná v Rade a nie je predpoklad jej schválenia v tomto roku. Smernica je odmietaná značnou väčšinou členských štátov, regiónmi a mestami.

C.	Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti dopravy

Slovensko podporuje vytvorenie SES, ktoré zefektívni riadenie leteckej prevádzky v EÚ. SR je členom Eurocontrol (organizácia pre centrálne riadenie leteckej premávky), kde boli už odovzdané určité kompetencie. Okrem toho SR parafovala Dohodu o spoločnom leteckom priestore, ktorá má vytvoriť liberalizované prostredie pred vstupom SR do EÚ.

Otvorenie trhu v poštovných službách bude mať za následok zvýšený konkurenčný tlak na slovenského monopolného prevádzkovateľa poštových služieb. SR sa zaviazala liberalizovať svoj trh podľa prijatej smernice (nad 100 gramov) dňom vstupu do EÚ. Táto skutočnosť by nemala negatívne vplývať na nášho prevádzkovateľa univerzálnej služby (Slovenská pošta, a.s.), pretože väčšina príjmov (v súčasnosti okolo 85%) je stále vytváraná v rámci povolenej vyhradenej služby.

Liberalizácia železničnej dopravy má za cieľ zvýšiť jej efektívnosť. SR v rámci reštrukturalizácie pripravuje do roku 2005 oddelenie osobnej a nákladnej dopravy, ktorá by bola sprivatizovaná. Otvorenie národných trhov (kabotáž) pre nákladnú a osobnú dopravu by nemal mať negatívny dopad pre SR, skôr sa očakáva skvalitnenie služieb najmä v nákladnej doprave. 

Liberalizácia služieb v prístavoch nepatrí medzi významné oblasti pre SR. V SR je iba jeden prístav (Bratislava), ktorý by v budúcnosti pri zvýšenej prevádzke bol predmetom smernice. SR podporuje jej prijatie.

Liberalizácia služieb vo verejnom záujme je v samotnej EÚ v súčasnosti nepriechodná. SR by nemala mať problém podporiť návrh, aby dopravné služby (nad určitý objem služieb) vykonávané vo verejnom záujme boli predmetom výberových konaní. 

ENERGETIKA

A. Ciele EÚ a ich plnenie 

•	vytvorenie jednotného vnútorného trhu s energiou a liberalizácie trhu s energiou s umožnením výberu dodávateľov energie zo strany odberateľov
•	dobudovanie infraštruktúry (najmä prepojenie národných sústav).

Proces liberalizácie trhu v niektorých smeroch postúpil viac ako predpisuje legislatíva. Trh s elektrickou energiou v EU je v súčasnosti liberalizovaný na 70%, trh s plynom na 80%. V období 1997-2002 ceny elektriny klesli o 9% pre priemysel a o 5% pre domácnosti, kde konkurencia ešte nie je dostatočne rozvinutá. Napriek dosiahnutému pokroku pri budovaní jednotného trhu pretrvávajúce niektoré bariéry, ako nerovnomerný stupeň otvorenia národných trhov a ich nedostatočná integrácia, rozdielne poplatky za prístup do sietí, nedostatočné odčlenenie aktivít s charakterom prirodzeného monopolu, neefektívna regulácia, silná pozícia bývalých monopolov na trhu, netransparentné prideľovanie voľnej kapacity, čo predstavuje bariéry pre ďalší rozvoj liberalizácie a vstup nových subjektov na trh. 

B.	Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Z legislatívneho hľadiska je najvýznamnejší novo prijatý zákon o liberalizácii trhu s elektrickou energiou a plynom (schválený EP v júni 2003), ktorý ustanovuje ďalší stupeň otvárania trhu s energiou a ďalšie opatrenia súvisiace s odčleňovaním prevádzky prenosovej a distribučnej sústavy od ostatných aktivít a prístupom tretích strán k sieťam do konca roku 2007. Nový zákon by mal priniesť vyššiu konkurencieschopnosť a absolútny spotrebiteľský výber. 

K hlavným ustanovenia zákona patrí otvorenie trhu s energiou pre všetkých odberateľov okrem domácností v roku 2004 a následne pre domácnosti v 2007, právne odčlenenie prevádzky prenosovej sústavy (2004) a distribučných sústav (2007) od ostatných aktivít v rámci energetických podnikov, úprava prístupu tretích strán do sietí, poplatky za cezhraničný prenos elektrickej energie.

Ďalším významným opatrením sú aktivity v oblasti transeurópskych sietí v energetike, ktoré sa zameriavajú na posilnenie kapacít sietí v projektoch európskeho významu.

EK priebežne vyhodnocuje implementáciu prostredníctvom benchmarkingových správ. Pre členské štáty bola správa zverejnená v októbri 2002 a v súčasnosti EK pripravuje podobnú správu aj pre KK.

C.	Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti energetiky

Proces liberalizácie trhu s energiou bol zahájený vo všetkých kandidátskych krajinách. EK v súčasnosti pripravuje benchmarkingovú správu o liberalizácii trhu s energiou v KK. Vo všeobecnosti hodnotí EK legislatívny pokrok ako dobrý, väčšiu pozornosť je potrebné venovať podľa EK sekundárnej legislatíve a implementácii prijatých opatrení.

SR odštartovala otváranie trhu s plynom v júli 2002, domáceho trhu s elektrinou v januári 2002 a v novembri minulého roku umožnila aj prístup zahraničných dodávateľov elektriny na domáci trh. Od začiatku tohto roku Slovensko pokračovalo v liberalizácii, keď miera otvorenia trhu s plynom dosiahla 39,5%, domáceho trhu s elektrinou 37% a vonkajšieho trhu s elektrinou 12%. V prípade elektriny by sa mal trh v SR otvoriť podľa vyhlášky MH SR pre všetkých odberateľov okrem domácností od 1. januára 2005 a v prípade zemného plynu do konca roku 2008. Liberalizáciu trhov s plynom bude musieť SR v zmysle zákona EÚ zrejme urýchliť. Otváranie trhov je naplánované postupne tak, aby zabránilo negatívnym dopadom vzniku konkurencie na existujúce prirodzené monopoly v sektoroch plynárenstva a elektroenergetiky. 

Okruh 3: Poznanie, inovácie, podnikanie

V rámci hlavného cieľa Lisabonského procesu, ktorým je podstatné zvýšenie konkurencieschopnosti, boli inovácie označené ako hlavný nástroj ekonomického rastu. Pod inováciami sa myslí implementácia nových výrobných postupov a technológií, ktoré majú vysokú pridanú hodnotu (informačné technológie, nanotechnológie, biotechnológie atď.). Zavedenie inovácií do výrobnej praxe nie je možné bez vhodného podnikateľského prostredia na jednej strane a špičkového cieleného výskumu na strane druhej. Obidve tieto zložky inovačného procesu potrebujú kvalitný ľudský potenciál, ktorý poskytne dostatok kvalitných výskumných pracovníkov a kvalitných realizátorov vo výrobe s dostatočným vzdelaním. Z toho sa v rámci Lisabonského procesu logicky vykryštalizovali priority v oblasti výskumu, vzdelávania, informačnej spoločnosti a podpory podnikateľského prostredia so zreteľom na technologický transfer.

Vzhľadom k existujúcemu európskemu legislatívnemu rámcu je možné len malú časť opatrení implementovať vo forme legislatívne záväzných opatrení. Preto aj v uvedenom okruhu (obdobne ako v oblasti zamestnanosti a sociálnej politiky) je v rámci lisabonského procesu využívaná tzv. metóda otvorenej koordinácie spočívajúca na dobrovoľnom porovnávaní stavu v danej oblasti v členských krajinách, preberaní pozitívnych skúseností, ich zovšeobecnení do politických rámcov a ich následná dobrovoľná implementácia. Súčasťou metódy je stanovovanie referenčných kritérií a indikátorov, ako aj následné porovnávanie krajín na ich základe. Celý proces definovania kritérií a indikátorov je politicky veľmi citlivý a len pomaly dochádza k politickej zhode, lebo ich aplikácia jasne diferencuje krajiny na úspešné a neúspešné.

INOVÁCIE  A PRIEMYSELNÁ  POLITIKA

 A.  Ciele EÚ a ich plnenie

•	zosúladenie jednotlivých politík majúcich vplyv na konkurencieschopnosť priemyslu
•	horizontálny prístup k inováciám z pohľadu primárneho zabezpečenia, ľudského potenciálu a impulzov v oblasti vedy a techniky.

EK v decembri 2002 schválila dokument “Priemyselná politika v rozšírenej Európe”, ktorý vyzýva členské a pristupujúce krajiny, aby prostredníctvom nástrojov priemyselnej politiky prispeli k realizácii cieľov Lisabonskej stratégie, zlepšili súlad jednotlivých politík majúcich vplyv na konkurencieschopnosť priemyslu na národnej a regionálnej úrovni, venovali pozornosť záujmom MSP najmä pri tvorbe legislatívy, realizovali systematické posudzovanie dopadov všetkých prijímaných opatrení na konkurencieschopnosť priemyslu, prijali potrebné kroky na zabezpečenie a zlepšenie fungovania vnútorného trhu a pokračovali v úsilí zameranom na posilňovanie politiky ochrany hospodárskej súťaže a znižovania celkového objemu štátnej pomoci resp. jej presmerovanie na horizontálne opatrenia vrátane kohéznych opatrení a podpory výskumu.

V správe EK upozorňuje na nevyhnutnosť horizontálneho prístupu k inováciám a potrebe synergie medzi finančným zabezpečením, ekonomicky priateľským prostredím, impulzmi z oblasti vedy a techniky a ľudským potenciálom.

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

ČK a PK boli vyzvané vypracovať časový plán realizácie konkrétnych opatrení, ktorými môže priemyselná politika prispieť k dosiahnutiu lisabonských cieľov. V rámci doterajšej diskusie ČK zdôraznili význam verejného financovania pre rozvoj inovácií, potrebu odstraňovania bariér pre MSP, vzájomnú previazanosť priemyselnej politiky a politiky podpory inovácií a potrebu podpory MSP v rámci týchto politík, potrebu zjednodušovania podnikateľského prostredia. ČK poukázali na potrebu zvýšenia podielu e-trhu práce, dostupnosti rizikového kapitálu pre MSP, špecifickej pomoci pre rozšírenie spolupráce MSP a výskumných inštitúcií ako aj presmerovania štátnej pomoci smerom k horizontálnym otázkam (výskum a MSP). Podľa niektorých ČK interpretácia pravidiel štátnej pomoci nesmie byť natoľko striktná, aby ohrozovala pozíciu firiem smerom k trhom mimo EÚ. ČK rovnako požadujú viac synergie medzi inovačnou politikou a politikou podpory výskumu. Používanie otvorenej metódy koordinácie vrátane benchmarkingu musí vychádzať z princípu dobrovoľnosti. Zlepšenie situácie v oblasti verejného obstarávania môže prispieť k nárastu inovácií a konkurenciescopnosti. Konkurencieschopnosť EÚ nie je možné dosiahnuť na základe nízkych nákladov, ale len na báze inovácií.
	
V priebehu doterajšej diskusie väčšina krajín privítala postup EK, bola tiež zdôraznená potreba implementácie odporúčaní na národnej úrovni s ohľadom na špecifiká každej krajiny. Všetky delegácie sa zhodujú na potrebe aplikácie otvorenej metódy koordinácie v tejto oblasti. Viaceré delegácie individuálne zdôraznili aspekty, ktoré považujú za kľúčové zo svojho pohľadu: Taliansko – zlepšenie štatistických ukazovateľov – harmonizovať systém merania finančných tokov do inovácií, centrá excelencie; Francúzsko - tvorba dynamickej legislatívy pre potreby inovácií; Veľká Británia – v správe EK chýba synergia medzi Akčným plánom na zvýšenie investícií do výskumu a správou o univerzitách, ktoré sú súčasne predložené EK; Belgicko - rýchlejšie zavádzanie on-line administrácie. 

Výskum

A. Ciele EÚ a ich plnenie

•	zvýšiť výkonnosť výskumného potenciálu EÚ prostredníctvom zvýšenia celkových výdavkov na výskum do roku 2010 na 3 % HDP tak, aby 1/3 bola z verejných zdrojov a 2/3 z podnikateľských zdrojov
•	zabezpečiť vyššiu koordináciu národných vedecko-výskumných programov v EÚ a zabezpečiť kritickú hodnotu akumulácie výskumnej infraštruktúry a poznania
•	zlepšenie transferu poznatkov do realizácie nových technológií.

Na naplnenie uvedených cieľov únia definovala nasledujúce úlohy a indikátory pre členské štáty:

•	akčný plán za zvýšenie celkových výdavkov na výskum do roku 2010 na 3 % HDP, tak aby 1/3 bola z verejných zdrojov a 2/3 z podnikateľských zdrojov
•	podpora koordinácie národných výskumných programov
•	odstránenie prekážok v mobilite
•	jasnejšie definovanie priorít Rámcového programu pre vedu a techniku EÚ a nové nástroje podporujúce spájanie výskumného potenciálu
•	zavedenie spoločného patentu spoločenstva, ktorý by pomohol výrazne zvýšiť počet zaregistrovaných patentov v EÚ.

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Hlavným nástrojom v tejto oblasti je zriadenie nového rámcového programu pre vedu a technológie a redefinovanie jeho priorít v súlade s lisabonským procesom. Zároveň boli pre rámcový program schválené nové nástroje. Úspešnosť ich realizácie a implementácie sa ukáže v najbližších dvoch rokoch. V oblasti koordinácie výskumných programov EÚ vpred postúpila len málo. V ukazovateli zvýšenia výkonnosti výskumného sektora (zvýšenie % HDP na výskum) EÚ dosiahla len malý pokrok a za daného stavu by nesplnila lisabonský cieľ. V súčasnosti EÚ vydáva na vedu a techniku v priemere 1,9 % HDP (v roku 2002 rozdiel v celkových výdavkoch na vedu medzi EÚ a USA dosiahol alarmujúcich 120 miliárd EURO a plánovaný rast výdavkov na vedu v USA na rok 2003 je 10 %).

V nadväznosti na rozhodnutie Európskej rady vypracovala EK Akčný plán na zvýšenie investícií do výskumu,  ktorý bol schválený 30. 4. 2003 na úrovni kolégia komisárov. Akčný plán predložený na diskusiu predstavuje viac ako 80 konkrétnych krokov, ktoré je potrebné uskutočniť na naplnenie cieľa. Plnenie Akčného plánu sa bude kvantitatívne merať pomocou 22 indikátorov navrhnutých EK. 

(V rámci zasadnutia Európskej rady sa SR prihlásila k tomuto cieľu a podpisom prístupovej zmluvy sa stáva záväzkom. Indikátory, ktorá EK zverejnila vyznievajú pre SR alarmujúco. Takmer vo všetkých je SR v skupine najslabších štátov, alebo úplne najslabšia. Nepriaznivo vychádzajú predovšetkým ukazovatele hodnotiace vývojový trend, ktorý je mínusový.)

Zelená kniha o európskej vesmírnej politike - sumarizuje dôležité body týkajúce sa vesmírnej politiky v Európe z pohľadu rozvoja výskumu a následných priemyselných a obchodných aplikácií. EÚ smeruje k vyššej synergii v aktivitách s Európskou vesmírnou agentúrou (ESA) a mieni pripraviť nový Európsky vesmírny program. Zelená kniha naznačuje určité smery vývoja vesmírnej politiky. Aktivity v tejto oblasti môžu v blízkej budúcnosti ovplyvňovať smerovanie výskumu, ale aj rozvoj komerčných aplikácií. Názory členských krajín na rýchlosť zapojenia EÚ do aktivít ESA sa v tomto smere značne líšia.

Návrh nariadenia o patente spoločenstva bol navrhnutý Európskou komisiou 5. júla 2000 s cieľom poskytnúť investorom možnosť získania jedného patentu platného v celej EÚ. Účelom je zníženie zaťaženia podnikov a podpora inovácií zlacnením jeho získania a stanovením jasného právneho rámca. Európske rady v Lisabone a v De Feire označili vytvorenie patentu spoločenstva za podstatný príspevok k úsiliu EÚ konvertovať výsledky výskumu do nového vedecko-technologického rozvoja a prispieť tak k vytvoreniu konkurencieschopnej Európy založenej na poznatkoch. Summity odporučili, aby bol patent spoločenstva prijatý do konca roka 2001. 

Medzi členskými štátmi existovali rozdiely v postojoch k otázkam: súdny systém, jazykový režim, náklady, úloha národných patentových úradov a rozdelenie poplatkov. Dohodu o patente spoločenstva sa však po dlhotrvajúcich názorových platformách podarilo dosiahnuť na zasadnutí ministrov 3. 3. 2003. 

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti výskumu

Z pohľadu celkových výdavkov na výskum predstavuje postavenie SR priemer medzi KK, avšak výrazne zaostávanie za priemerom EÚ (len zhruba 30% priemeru EÚ). Negatívum je klesajúca tendencia % HDP za posledné roky napriek jasnému cieľu EÚ zvýšiť celkové výdavky. Štruktúra výdavkov (pomer verejných a podnikateľských zdrojov) je v SR najlepšia so všetkých KK (cca 55 % podnikateľských zdrojov) a je na úrovni priemeru EÚ. Naopak podiel zahraničných zdrojov na financovaní výskumu patrí k najnižším spomedzi všetkých krajín. Najhoršia situácia je v podiele patentov na milión obyvateľov. V tomto indikátore sú hlboko pod priemerom EÚ všetky KK, ale SR patrí k najhorším aj spomedzi KK.

EK nedávno po prvýkrát zverejnila výsledky hodnotenia 22 indikátorov (dokument EK SEC2003/489) stanovených na hodnotenie plnenia záverov Európskej rady v Barcelone. Plnenie záväzku sa bude vyhodnocovať každý rok počas jarného zasadnutia Európskej rady.

EK predpokladá potrebu priemerného rastu výdavkov v EÚ na vedu ročne na úrovni priemerne 8 %, SR zaznamenala pokles – 6,5 % (najhlbší zo všetkých 25 krajín). Z toho sa odvíja aj nepriaznivé postavenie v ďalších indikátoroch ako počet výskumníkov na počet obyvateľov, výdavky na vedu v prepočte na výskumníka (najnižšie z 25 hodnotených krajín), počet publikácií, počty uplatnených patentov, atď.
 
V súlade s potrebami a požiadavkami rozvoja hospodárstva SR a jeho konkurenčnej schopnosti je v ďalšom období potrebné presadiť výraznejšie zapojenie vedy a techniky do riešenia ekonomických a spoločenských problémov hospodárstva SR. V záujme splnenia týchto úloh osobitnú pozornosť si vyžiada organizačné, inštitucionálne a finančné zabezpečenie a usporiadanie v smere  výraznejšej podpory zo strany štátu pri zabezpečovaní a rozvoji činnosti a prepojení pracovísk priemyselnej vedecko-výskumnej základe s vedecko-výskumnými pracoviskami jednotlivých vysokých škôl a Slovenskej akadémie vied. Zároveň účinne podporovať a stimulovať ich orientáciu v prospech zamerania ich činnosti na riešenie konkrétnych potrieb ekonomiky SR. 

Osobitnú pozornosť treba venovať financovaniu:

•	úloh výskumu a vývoja, zameraným na urýchlenie reštrukturalizácie a zvýšenie konkurenčnej schopnosti slovenskej ekonomiky

•	úloh, ktorých riešenie v súlade s prioritami Koncepcie štátnej vednej a technickej politiky zabezpečuje podporu špičkových High a Rapid technológií, osobitne v oblasti:

•	biotechnológie 
•	informačnej technológie
•	elektronického a elektrotechnického priemyslu
•	strojárskeho priemyslu
•	chemického priemyslu
•	drevospracujúceho priemyslu
•	spracovateľského priemyslu
•	energetických systémov
•	využívania a zhodnocovania domácich zdrojov, surovín a materiálov

•	výberu úloh prierezových štátnych programov výskumu a vývoja za spoluúčasti podnikateľského sektora a to programov:

•	rozvoj progresívnych technológií pre výkonnú ekonomiku
•	využívanie domácich surovín a zdrojov
•	uplatnenie progresívnych princípov výroby a premien energie 

•	účasti priemyselného výskumu a vývoja na riešení a realizácii štátneho programu „Budovanie informačnej spoločnosti“

•	primeranej podpore účasti priemyselného výskumu a vývoja na riešení problémov zlepšovania kvality života

•	modernizácii infraštruktúry a podpore vytvárania excelentných centier v rámci jestvujúcich štruktúr priemyselného výskumu a vývoja v nadväznosti na realizáciu  tematického štátneho programu „Komplexné riešenie podpory efektívneho využívania infraštruktúry výskumu a vývoja“.

Pri presadzovaní jednotlivých úloh je potrebné dbať o prepojenosť jednotlivých riešených úloh s úlohami nadväzujúcimi na medzinárodnú vedecko-technickú spoluprácu. Dôsledne dbať na komplexnosť riešení pri využívaní aktívnej spolupráce jednotlivých sektorov výskumu a vývoja. Osobitnú pozornosť treba venovať rozvoju jednotlivých vedecko-technických politík v jednotlivých rezortoch. 

Významným kritériom pri výbere jednotlivých zadaní v oblasti rozvíjania nových technológií, ktoré je treba rešpektovať, je skutočnosť, že Slovensko je malá krajina a nemôže sa angažovať v neobmedzenej šírke vedecko-výskumných zadaní. Je treba cieľavedome zvažovať výber jednotlivých priorít.

Osobitnú pozornosť si vyžiada: aplikovaný výskum, a to v úzkej koordinácii kapacít súkromného sektora s aktívnou podporou zo strany štátu, kde zavádzanie jednotlivých moderných technológií je predovšetkým záležitosťou podnikovo-hospodárskych rozhodnutí; vytvorenie podmienok a nástrojov zo strany štátu pre nevyhnutnú aktívnu podporu týchto procesov vrátane potrebného finančného zabezpečenia zo štátneho rozpočtu a iných štátnych zdrojov; odstraňovanie administratívnych bariér pri realizácii štátnej podpory výskumu a vývoja; na základe poznatkov podnikateľského sektoru príprava na postupnú novelizáciu príslušnej legislatívy v oblasti vedy a techniky.

Úrad priemyselného vlastníctva už od roku 2000 pracuje na projektoch podpory podnikania formou zvyšovania povedomia odbornej, podnikateľskej i laickej verejnosti o význame duševného vlastníctva, vzdelávaním a motivačnými akciami – špecializovanou výstavou a cenou za mimoriadne hodnotné technické a dizajnérske priemyselno-právne chránené riešenie.

V rámci celosvetového trendu sústreďovania informácií v čo najširšom meradle na internete, začal digitalizáciu rozsiahlej zbierky patentových fondov od roku 1919. Postupným zdigitalizovaním zbierky viac než 300 000 dokumentov (cca 2,5 mil. strán textu) chce priblížiť technické poznanie a informácie z neho najmä podnikateľským subjektom a týmto ich podporiť v snahe tvorivého vývoja nových riešení. V rámci uvedeného pripravuje informačnú kampaň, ktorá bude zameraná najmä na:

a) informovanie verejnosti o existencii digitálnej knižnice				    
b) zvyšovanie povedomia o význame duševného vlastníctva v praxi.

Na základe vypracovanej stratégie informačnej kampane budú vytvorené informačné a kontaktné miesta úradu, ktoré sa pretvoria na kontaktné informačné miesta a strediská patentových informácií. Tieto informačné miesta vzniknú, po vzájomnej dohode, v regionálnych knižniciach. Na uvedených kontaktných miestach budú záujemcom sprostredkované základné informácie o možnostiach priemyselno-právnej ochrany ich produktov a pod. Takto úrad priblíži informácie o tejto oblasti priamo do regiónov. Sprístupní aj všetky publikácie a propagačné materiály úradu, ako aj schránku na odovzdávanie reakcií verejnosti na činnosť úradu. Cieľom takto koncipovaného zámeru je

-	oslovenie širokej verejnosti o tom, čo sú to priemyselné práva
-	význam priemyselného vlastníctva pre hospodárstvo SR a jeho činitele: veľké   podniky,  MSP, živnostníci
-	vzdelávacie inštitúty a ich budúca úloha v oblasti PPO
-	podpora tvorivosti  vedúca k ochrane konkrétneho predmetu PPO
-	nájdenie informačných bodov, ktoré môžu pomôcť pri podávaní ďalších informácií
-	sprostredkovanie informácií o činnosti ÚPV SR ako miesta prvého kontaktu a zdroja informácií, možnosti špecializovaného a informácie o Cene Jána Bahýľa ako jednej z možností získania finančnej injekcie na rozbehnutie podnikania
-	informácia o „digitálnom archíve dát“ a o možnostiach jeho využitia
-	informácia o možnostiach získavania informácií zo zahraničia (WIPO, EPO, OHIM a pod.). 

V roku 2002 boli v rámci projektu vytvorené informačné stojany, ktoré budú plniť  úlohu prvého kontaktu s verejnosťou a mali by jej sprostredkovať základné informácie o úrade a jeho činnosti. 

V rámci zlepšovania podnikateľského prostredia, úrad v rámci sprostredkovávania informácií v rámci domácich aj zahraničných vzťahov každoročne usporadúva semináre zamerané na rozvoj podnikateľského prostredia (naposledy v októbri 2002 v spolupráci so Svetovou organizáciou duševného vlastníctva (WIPO) v Bratislave.

V rámci svojej edičnej činnosti vydáva aj publikácie priamo smerované na podnikateľskú verejnosť ako napr. Duševné vlastníctvo – prostriedok rozvoja MaSP, Marketing myšlienok a pod. Vytvoril úplne nový rad pútavých informačných brožúr pokrývajúcich predmety priemyselného vlastníctva a ďalšie informačné materiály.

V rámci zlepšenia informovanosti verejnosti úrad prebudoval aj svoju internetovú stránku, ktorá sprostredkováva veľké množstvo informácií ako aj vstup do mnohých databáz. Stránka taktiež obsahuje v databázach parciálne výstupy prvej časti projektu. Úrad vytvoril nový informačný časopis „E-zine“, ktorý zasiela mnohým záujemcom z radov MaSP prinášajúc najnovšie informácie z oblasti ochrany priemyselného vlastníctva. 

Súdny systém - príslušnosť súdov SR je určená zákonom č. 99/1963 Z. z. (Občiansky súdny poriadok). V § 9 ods. 3 písm. g tohto zákona je určená príslušnosť krajských súdov  v sporoch z práv k predmetom priemyselného vlastníctva. Zákonom č. 481/2002 Z. z. boli zriadené tri krajské súdy, a to v Košiciach, Banskej Bystrici a v Bratislave, aby sa špecifikovali na riešenie sporov týkajúcich sa európskeho patentu, známky spoločenstva a v budúcnosti, teda aj patentu spoločenstva. V spolupráci s MS SR bude ÚPV zabezpečovať školenie sudcov, aby títo boli schopní takéto spory kvalifikovane posúdiť. SR po vstupe do EÚ príjme európsky právny systém  a bude súčasťou európskeho súdneho systému, preto nemá žiadne výhrady voči CPC (Community Patent Court), ktorý bude zriadený ako jedna z komôr Súdu prvej inštancie na základe čl. 225a, 229a Zmluvy o ES.  

Patent spoločenstva

Jazykový režim - Slovenská republika súhlasí s návrhom, aby prihláška na patent spoločenstva mohla byť podaná v úradnom jazyku členskej krajiny, odkiaľ prihlasovateľ pochádza. Preklad do jedného z úradných jazykov EPO zabezpečí EPO na vlastné náklady. Po udelení patentu sa prihlášky preložia do zvyšných dvoch jazykov EPO. SR uprednostňuje riešenie, aby minimálne patentové nároky boli preložené do slovenčiny. 

Možný kompromis -  po udelení patentu spoločenstva dať preložiť patentový spis iba v prípade konfliktov. (Pozn.: Ak bude jazyková otázka upravená priamo v nariadení, SR ako členský štát toto nariadenie preberie do svojho právneho systému.)  

Úloha Európskeho patentového úradu - Patent spoločenstva je charakterizovaný unitárnosťou a autonómnosťou, tzn. postačí jedna prihláška s platnosťou pre všetky krajiny ES. Podmienky patentovateľnosti vychádzajú z EPD, nariadenie o patente spoločenstva bude upravovať účinky po jeho udelení. EPO na základe jednotného európskeho práva (zakotveného v EPD a v nariadení) podrobí prihlášku prieskumu patentovateľnosti v medzinárodných a národných databázach a v prípade splnenia podmienok udelí patent spoločenstva, platný na území všetkých členských štátov EU. Ide teda o konanie s centralizovaným prieskumom a preto SR nemá proti ústrednej úlohe EPÚ žiadne námietky.
 
Poplatky - Na pokračovanie chodu ÚPV SR je potrebné aby činnosť spojená s informáciou verejnosti o patente spoločenstva, poradenská činnosť a preklady, ktoré sa stanú súčasťou práce úradu boli spoplatnené. V prípade predbežného prieskumu, rešerší a prekladov úrad bude žiadať určité % z udržiavacích poplatkov. Spornou otázkou teda zostáva mechanizmus prerozdeľovania správnych poplatkov zo strany EPÚ (Určitú sumu udržiavacích poplatkov bude dostávať národný úrad od EPÚ na základe kľúča, ktorý stanoví rada. Táto bude brať do úvahy veľkosť trhu, počet patentových prihlášok, ale aj propagačnú a poradenskú činnosť súvisiacu s patentom spoločenstva.). 

V nasledujúcom období by sa SR mala zamerať predovšetkým na nasledujúce okruhy:

-	SR by mala vypracovať svoj vlastný akčný plán pre pokrok v stagnujúcom sektore vedy techniky. Akčný plán by mal v sebe zahŕňať iniciatívy EÚ v danej oblasti prerokované Radou ministrov – Akčný plán na dosiahnutie 3% HDP na výskum, Akčný plán pre oblasť vied o živote a biotechnológií, Implementácia inovácií. Všetky uvedené dokumenty sú pre SR záväzné a v budúcnosti bude jej pokrok v týchto oblastiach kvantitatívne hodnotený. Prvé hodnotenie indikátorov pokrývajúcich intenzitu výskumu v SR ukázalo najhoršie výsledky zo všetkých 25 krajín EÚ.

-	V oblasti vesmírnej politiky by bolo potrebné do konca roka zhodnotiť potenciál SR a pripraviť sa na prerokúvanie Akčného plánu pre vesmírnu politiku na EÚ úrovni – výskum, aplikácie, výroba komponentov tak, aby investície, ktoré bude EÚ do tejto oblasti v budúcnosti  investovať sa využili aj v SR.

-	Aj napriek prechodným rozporom sa budovanie ITER nezastaví, preto by bolo strategicky dôležité pripraviť na jeho využívanie v budúcich rokoch, keďže bude plne financovaný EÚ.

-	EÚ začína finančne podporovať aj priemysel a výskum v obrannej oblasti, preto by bolo vhodné upraviť domácu štruktúru tak, aby bolo možné finančné zdroje čo najlepšie využiť.

Vzdelávanie

A. Ciele EÚ a ich plnenie

Hlavné ciele v oblasti vzdelávania smerujú k zvýšeniu kvality ľudského potenciálu a sú tesne prepojené s cieľmi v oblasti zamestnanosti a sociálnej kohézie. Vychádzajú z celkového nepriaznivého demografického vývoja v EÚ a skutočnosti, že nároky na kvality zamestnanca sa relatívne rýchlo zvyšujú. Za hlavné priority v tejto oblasti boli zvolené:

•	zvýšenie výkonnosti a celkovej kvality vzdelávania
•	riešenie problému starnutie spoločnosti
•	zvýšenie Európskej kohézie a vzájomného prepojenia vzdelávacích inštitúcií.

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

•	zvýšenie celkových výdavkov na vzdelávanie
•	umožnenie prístupu všetkým školám k internetu
•	skvalitniť prípravu učiteľov
•	podpora celoživotného vzdelávania
•	podpora mobility
•	zatraktívnenie EÚ pre tretie krajiny
•	definovanie spoločných cieľov európskych vzdelávacích a výchovných systémov
•	vzájomné uznávanie kvalifikácií
•	podpora výuky európskych jazykov a zavedenie európskej dimenzie do vzdelávania
•	podpora twinningu medzi školami cez internet.

Rada EÚ pre vzdelávanie, mládež a kultúru schválila na svojom zasadnutí 5. 5. 2003 kritériá hodnotenia pokroku v oblasti vzdelávania a výchovy (benchmarky), ktoré sú priamym dôsledkom implementácie Lisabonskej stratégie, ktorá v oblasti vzdelávania smeruje k zvýšeniu kvality ľudského potenciálu a je tesne prepojená s cieľmi v oblasti zamestnanosti a sociálnej kohézie. 
1.	predčasné opustenie vzdelávania
2.	úspešnosť v matematike, vedách a technológiách
3.	počet ľudí s ukončeným  vyšším stredným vzdelaním
4.	základné znalosti
5.	celoživotné vzdelávanie.

Samotné diskusie o benchmarkoch prebiehali prakticky 2 roky a sú veľmi citlivou otázkou prakticky pre všetky delegácie. Hlavným problémom sú:

1.	tabuľky, v ktorých budú jednotlivé krajiny navzájom hodnotené a každé zaostávanie bude viditeľné
2.	obava z narušenia princípu subsidiarity (prvoradé právo národných vlád rozhodovať o otázkach vzdelávania).

Rada ministrov taktiež schválila nový komunitárny program Erasmus Mundus. Program vychádza z lisabonského procesu a nadväzuje na mnohokrát vyslovenú potrebu propagovať európske univerzity vo svetovom kontexte. Do značnej miery je program inšpirovaný úspešnou Fulbrightovou schémou, ktorá umožňuje univerzitám v USA prijímať študentov z celého sveta už viac ako 50 rokov.

Program predpokladá svoj začiatok v roku 2004 s trvaním do roku 2008. Základné ciele navrhovaného programu možno zhrnúť nasledovne:

1.	zvýšiť kvalitu európskeho vysokoškolského vzdelávania posilnením kooperácie s tretími krajinami
2.	zatraktívniť vysokoškolské štúdium v Európe
3.	prispieť k zvýšeniu medzikulturálneho poznania a chápania sa ľudí žijúcich v odlišných kultúrach v rámci celého sveta
4.	prispieť k vedúcej úlohe Európy vo svete.

Hlavnou cieľovou skupinou sú absolventi bakalárskeho štúdia z tretích krajín, okrajovo aj učitelia z EÚ aj tretích krajín a študenti z EÚ.

Hlavnými nástrojmi, ktorými chce EK ciele nového programu implementovať sú:

1.	magisterské kurzy EÚ
2.	štipendiá
3.	partnerstvá s vysokými školami tretích krajín
4.	zvýšenie atraktivity
5.	podporné opatrenia.

Rozhodnutie o prijatí komunitárneho programu eLearning - návrh programu vychádza z rozhodnutia Rady ministrov školstva EÚ, rezolúcie EP a odporúčania Európskej rady z Barcelony 2002 a nadväzuje na akčný plán eLearning, ktorý EK schválila pred dvoma rokmi.

Hlavné ciele navrhovaného programu:

1.	boj proti digitálnemu rozdeleniu (diskriminácii) – podpora akcií zameraná na občanov, ktorí z dôvodov sociálnych, geografických, alebo iných nemajú dostatočný prístup k digitálnemu vzdelávaniu
2.	európske virtuálne univerzitné centrá – akcie zamerané na podporu virtuálneho VŠ vzdelávania. Akcie by mali prispieť k prepojeniu univerzít, napĺňaniu Bolonského  procesu, vzájomnému uznávaniu diplomov
3.	e-twinning európskych škôl – akcie podporujúce vzájomné elektronické spájanie sa európskych škôl a rozvoj vzájomnej spolupráce cez internet – jazyková výuka, multikulturálna diskusia
4.	prierezové akcie – zameranie na monitoring akčného plánu EK eLearning. Mapovanie skúseností a príkladov.

Program by mal začať od roku 2004 s plnou účasťou pristupujúcich krajín. 

EK vypracovala Bielu knihu o mládeži, ktorá naznačila niektoré možnosti rozvoja aktivít v tejto oblasti. Bol dosiahnutý súhlas na začatie prípravy novej generácie programu na komunitárnej úrovni (do konca roku 2003). 

V oblasti kultúry EK predložila návrh na predĺženie programov „Kultúra 2000“, Media Plus a Media Training do konca r. 2006. Dôvodom je predovšetkým časové zosynchronizovanie programu s Finančnou perspektívou EÚ a kumuláciu viacerých udalostí v rámci únie v rovnakej dobe, ako vstup nových členských krajín do EÚ, MVK a nové zloženie EP a EK. Návrh na nový rámcový komunitárny program pre oblasť kultúry má EK v úmysle predložiť do konca r. 2003. 

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti vzdelávania

Slovensko zatiaľ nie je uvádzané vo všetkých hodnotiacich indikátoroch. Dôvodom je buď nezaradenie KK do hodnotenia alebo neexistencia údajov za SR. Z dostupných hodnotení vychádza v kontexte Lisabonskej stratégie postavenie SR najlepšie práve v oblasti vzdelávania. Celkové investície do vzdelávania vyjadrené ako % HDP sú na úrovni priemeru EÚ. Rovnako aj pri porovnaní obsahu slovenského vzdelávacieho systému s cieľmi európskych vzdelávacích systémov je možné konštatovať, že mnohé z nich sú už relatívne dlhú dobu v slovenskom systéme implementované. Problematický bude podiel výdavkov na vysoké školy, ktorý je v SR veľmi nízky. Avšak podiel absolventov vedeckých a technických disciplín na 1000 obyvateľov vo vekovom intervale 20-29 rokov je v SR iba málo pod EÚ priemerom a zároveň zhruba v priemernom postavení medzi KK. V indikátore pokrývajúcom počet mladých ľudí s predčasne ukončeným vzdelávaním, patrí SR medzi 3 najlepšie krajiny EÚ + KK s hodnotou cca 3x lepšou ako priemer EÚ.

Z hľadiska budúceho obdobia vyplývajú pre SR z vyššie uvedených programov nasledujúce závery:
	
-	implementovať závery týkajúce sa kritérií pre hodnotenie pokroku vo vzdelávaní      a výchove (5 schválených benchmarkov). V krátkom čase je potrebné ustanoviť národnú komisiu pre túto oblasť a menovať pracovné skupiny pre každý z 5 benchmarkov. Ich úlohou by malo byť zhodnotiť súčasnú situáciu v SR a vytýčiť smery rozvoja a navrhnúť opatrenia na dosiahnutie cieľov. V tomto je potrebné využiť indikátory, ktoré EK spolu s pracovnými skupinami (v ktorých máme menovaných zástupcov) pripravuje. Vo viacerých hodnotených oblastiach má SR veľmi dobrý potenciál a môže dosiahnuť výsledky nad priemerom EÚ. Je však potrebné systematicky v tejto oblasti pracovať a sledovať činnosť pracovných skupín EK

-	na základe Radou schválenej spoločnej pozície k novým programov Erasmus Mundus a eLearning sú jasné priority a spôsoby implementácie programov. Nejasný je už len finálny rozpočet. Je nevyhnutné menovať koordinátora pre účasť SR v týchto programoch (dôležitý je obzvlášť program Erasmus Mundus) a vypracovať systém podpory subjektov, ktoré sa do programu zapoja. Je potrebné začať pripravovať EÚ magisterské kurzy na úrovni univerzít SR v spolupráci so zahraničnými partnermi, aby sa čo najviac slovenských univerzít programu zúčastnilo

-	pre nový program v oblasti mládeže je potrebné pripraviť priority SR, ktoré bude potrebné presadzovať na úrovni pracovných skupín Rady od konca roku 2003.

Informačná spoločnosť

A. Ciele EÚ a ich plnenie

•	zabezpečiť široký prístup ku komunikačnej infraštruktúre
•	dosiahnuť značné zníženie taríf za prístup do Internetu 
•	vytvoriť podmienky pre elektronický obchod a stimulovať elektronickú vládu.

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia

Na dosiahnutie uvedených cieľov bol prijatý regulačný rámec pre zavŕšenie liberalizácie telekomunikačných služieb, najmä v oblasti prístupu k miestnym účastníckym vedeniam a reguláciou operátorov s významným vplyvom na trhu. Okrem toho bolo prijaté rozhodnutie o zavedení 3. generácie mobilných sietí na zabezpečenie rovnako efektívneho prístupu ku službám Internetu. Program eEurope 2002 mal za úlohu rozšíriť prístup na Internet a jeho ciele boli splnené. Nový program eEurope 2005 je zameraný využitie nových technológii a jeho cieľom je modernizácia verejných služieb tak, aby sa z nich stali služby produktívnejšie a prístupnejšie. Akčný plán, ktorého základné ciele schválila ER v Seville v júni 2002, cieľom je podpora konkurencieschopnosti EÚ a vytváraní hospodárskeho rastu a nových pracovných príležitostí, majú byť implementované do 31. 5. 2005. Plán je zameraný na: (1) štyri hlavné oblasti „demand side“ – eVláda, eObchod, eZdravie a eVzdelávanie a (2) dve horizontálne oblasti „supply side“ – bezpečnostné otázky a širokopásmová infraštruktúra.   

Telekomunikačný regulačný balíček bol schválený v marci 2002 a jeho implementácia má byť ukončená do júla 2003. Na základe hodnotenia Komisie z decembra 2002 by členské štáty s jeho implementáciou nemali mať problémy.

Zavedenie 3. generácie mobilných sietí bolo schválené rozhodnutím č. 128/199/EC EP a Rady zo 14. 12. 1998 o koordinovanom zavádzaní 3. generácie mobilného bezdrôtového komunikačného systému UMTS v ES. Členské štáty priebežne plnia prijaté rozhodnutie a boli udelené licencie vo všetkých členských štátoch

Uvedenie internetového protokolu IvP6 bolo schválené v roku 2002 a pre jeho implementáciu bola vytvorená “task force”. Úlohou protokolu je vytvoriť dostatočný počet IP adries pre prístup do Internetu (232 adries teda viac ako 4 miliardy). Opatrenie sa plní priebežne.

Program eEurope 2005 bol schválený v roku 2002 s cieľom: (1) podpory oblasti dopytu po službách t.j. rozvíjanie nových služieb ako napr: eVláda, eZdravie, eVzdelávanie, eObchod, (2) podpory oblasti ponuky služieb, t. j. zabezpečenie vysokorýchlostného prístupu na internet a bezpečnosti infraštruktúry, ktorá podporí rozvoj nových aplikácií, služieb a obsahu. Program bude vyhodnotený koncom roku 2004.

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti informačnej spoločnosti

SR transponuje nový regulačný rámec pre oblasť telekomunikácií do dátumu vstupu do EÚ prostredníctvom zákona o elektronických komunikáciách. Kľúčovou úlohou pre SR zostáva vytvorenie funkčného konkurenčného prostredia umožňujúceho znižovanie cien telekomunikačných služieb. V rámci podpory zavedenia 3. generácie mobilných sietí, SR vydala dve licencie na poskytovanie služieb v týchto sietiach. SR participuje v akčnom pláne kandidátskych krajín eEurope+, avšak v praktickej aplikácii služieb informačnej spoločnosti zaostáva. Problémom je jednako oblasť dostupnosti služieb, t.j. rozvíjanie nových služieb ako napr. eVláda, eZdravie, eVzdelávanie, eObchod a zároveň oblasť ponuky služieb, t. j. zabezpečenie širokého prístupu k vysokorýchlostnému prístupu ku internetu.

V oblasti eVlády je SR v dosiahnutej úrovni prepracovanosti služieb na začiatku procesu, keďže internetové stránky verejných orgánov umožňujú dosiahnuť v 4-stupňovom hodnotení EÚ iba prvé dva stupne: on-line informácie o verejných službách a možnosť sťahovania dokumentov. Zostáva dosiahnuť ďalšie stupne: obojstrannú interakciu - spracovanie dokumentov a priame vybavovanie prostredníctvom Internetu. 
	
Od mája 2003 je v testovacej prevádzke verejný informačný portál www.obcan.sk, ktorého prevádzkovateľom je ÚV SR. Portál je súčasťou programu eEurope+, jeho cieľom je v tomto štádiu uľahčiť občanom orientovať sa v styku s verejnou správou.  

Na dosiahnutie Lisabonských cieľov je z pohľadu SR preto kľúčové stimulovať využívanie internetu. Príkladom upravujúcim oblasť elektornického prístupu k informáciám je zákon o slobodnom prístupe k informáciám. Je potrebné pripraviť ďalšie legislatívne opatrenia, ktoré umožnia rozvíjať služby eVlády v oblastiach, ako je napr. eSpráva daní a eColné vybavovanie, eVerejné obstarávanie a iných. 

Oblasť infraštruktúry, t. j. široko dostupného zabezpečenia vysokorýchlostného prístupu ku internetu za prijateľných podmienok je problémom pre SR. Iba 3% slovenských domácnosti je pripojených na Internet, čo je oproti 40% priemeru v EÚ a približne 10% v KK veľmi nízka penetrácia. Od 1. 1. 2003 je úplne liberalizovaný telekomunikačný trh, avšak je potrebné prijať ďalšie legislatívne opatrenia podporujúce liberalizáciu trhu (napr. uvoľnenie prístupu k účastníckemu vedeniu tzv. unbundling local loop). Novela zákona, ktorá obsahovala opatrenia podporujúce liberalizáciu telekomunikačného trhu, však nebola schválená NR SR v auguste 2002. Okrem toho bol 15. 3. 2002 schválený zákon o elektronickom podpise, ktorý podporí rozvoj nových aplikácii, ale jeho implementácia je na začiatku (vydávanie certifikátov pre elektronicky podpis). Prístup k službám siete Internet bude podporovaný aj sprevádzkovaním 3. generácie mobilných sietí. SR už vydala dve licencie na poskytovanie služieb 3. generácie mobilných sietí a je predpoklad, že harmonogram zavedenia služieb určený licenciami bude dodržaný (koniec roku 2004).

SR v oblasti informačnej spoločnosti SR zaostáva v porovnaní s EÚ. Je potrebné vytvoriť podmienky na strane dostupnosti služieb (eVláda, eZdravie, eVzdelávanie, eObchod) zmenou legislatívy umožňujúcej priame vybavovanie verejných služieb prostredníctvom internetu. Rovnako SR musí v oblasti ponuky služieb vytvoriť konkurenčné prostredie na zabezpečenie široko dostupného vysokorýchlostného prístupu na internet. Okrem toho musí byť urýchlená implementácia elektronického podpisu.
 
Podpora podnikateľského prostredia

A. Ciele EÚ a ich plnenie

•	zlepšovanie a zjednodušovanie podnikateľského prostredia (znižovanie administratívnych a finančných nárokov pri zakladaní nových podnikov, zjednodušenie procesu zmeny vlastníctva podnikov, podporné nástroje)
•	podmienky pre rozvoj elektronického obchodu
•	zlepšenie systému posudzovania dosahov legislatívy na podnikateľské prostredie
•	zvýšenie podielu investícií cez rizikový kapitál (vrátane využitia zdrojov EIB/EIF)
•	znižovanie objemu štátnej pomoci a jej presmerovanie na horizontálne ciele.

B.  Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia 

Jedným zo základných nástrojov politiky podnikania je Európska Charta pre malé podniky, ktorú prijali členské štáty aj kandidátske krajiny a na jej základe EK vyhodnocuje implementáciu jej princípov zameraných na zlepšovanie podnikateľského prostredia. V roku 2003 EK zavádza nový systém posudzovania dopadov legislatívy EÚ na podnikateľské prostredie, rovnako sa má vytvoriť integrovaný trh pre rizikový kapitál. K ďalším opatreniam patrí urýchlenie procesu definovania a schvaľovania nových pravidiel pre niektoré významné sektory priemyslu (napr. farmaceutický a chemický s cieľom podporiť investície v tejto oblasti). EK realizuje Viacročný program pre podporu podnikania (2001-2005) aj s účasťou kandidátskych krajín.

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti podpory podnikateľského prostredia

SR pristúpila k Európskej Charte pre malé podniky v roku 2002. Podľa správy o implementácii Európskej Charty v kandidátskych krajinách patrí otázka podpory MSP medzi politické priority vo všetkých KK. Pokrok bol dosiahnutý najmä v podpore vzdelávania smerom k podnikaniu a pri prijímaní krokov na znižovanie administratívnej záťaže pre podniky. Došlo k zlepšeniu legislatívy v oblasti bankrotov. V mnohých krajinách sa s pozitívnymi výsledkami podporuje využívanie internetu v MSP. Kritickou oblasťou ostáva prístup k financiám. Podľa EK je potrebné v SR ukončiť proces reštrukturalizácie priemyslu.

Podnikateľské prostredie v SR zaručuje transparentnosť a rovnosť podmienok podnikania v systémovej oblasti, v základných inštitútoch práva a inštitucionalizácie. Znamená to, že podmienky podnikania v SR z hľadiska existencie súkromného práva a jeho ochrany; ochrany práv vlastníkov slobodne nakladať so súkromným majetkom; práva na výnosy; zodpovednosti za straty plynúce z vlastníctva alebo z podnikateľskej činnosti; ochrany slobody podnikania; slobody vstupovať do zmluvných vzťahov s inými bez obmedzení zo strany štátu; účinnej a rýchlej vynutiteľnosti dodržiavania zmluvných záväzkov; sankcionovania nedodržiavania zmluvných vzťahov sú ekvivalentné  a porovnateľné s podmienkami krajín EÚ a OECD. 

Stransparentňovanie podmienok podnikania je procesom permanentným a v SR sa uskutočňuje postupne. Niektoré prijaté alebo schválené opatrenia sa už prejavili (alebo sa ešte len prejavia). Tým, že SR bola prijatá do OECD, bola uznaná za schopnú plniť záväzky vyplývajúce z Liberalizačných kódexov OECD a z Deklarácie OECD pre medzinárodné investície a nadnárodné podniky. Vláda SR sa tak zaviazala vytvárať také podmienky pre investovanie, ktoré sú v súlade s hospodársko-politickými a legislatívno-technickými nástrojmi pre investičné toky vo vyspelých trhových ekonomikách. 

K významným formám podpory konkurencieschopnosti patrí zlepšovanie podnikateľského prostredia, čomu vláda SR venovala v minulých rokoch a bude venovať aj v blízkej budúcnosti veľkú pozornosť. V rokoch 1999-2002 boli prijaté mnohé opatrenia na zlepšenie právneho, inštitucionálneho a regulačného rámca podnikania, rámca riadenia obchodných spoločností a zlepšenia vymožiteľnosti práva.
Pre realizáciu podpory domácich a zahraničných investícií na princípoch štandardnej slobodnej súťaže, ale aj pre zavedenie systémov na priame zvýhodnenie nových alebo významných investícií, sa prijali v legislatívnej oblasti zákony: Zákon č.175/1999 Z. z. o niektorých opatreniach týkajúcich sa prípravy významných investícií a o doplnení niektorých zákonov zjednodušuje a urýchľuje usporiadanie vlastníckych vzťahov pri príprave stavieb s charakterom významnej investície (nad 1 mld. Sk). Zákon č. 193/2001 Z. z. o podpore na zriadenie priemyselných parkov a doplnení zákona NR SR ustanovuje podmienky pre poskytovanie finančnej podpory obciam na financovanie časti nákladov vynaložených na vybudovanie infraštruktúry priemyselného parku, resp. na výkup a prenájom pozemkov; na úhradu poplatkov spojených s vyňatím pozemkov z pôdohospodárskeho pôdneho fondu. Zákon č. 565/2001 o investičných stimuloch umožňuje poskytovať stimuly investorom, ktoré sú porovnateľné so stimulmi okolitých krajín a v súlade s legislatívou EÚ; upravuje podmienky poskytovania štátnej pomoci na rozvoj regiónov pre podnikateľov na nové prevádzky, ich rozšírenie alebo modernizáciu za podmienok stanovených zákonom. 
K najvýznamnejším aktom na podporu podnikania a konkurencie, ktoré budú priaznivo ovplyvňovať podnikanie aj v budúcich rokoch patrí:
•	Podstatné zníženie daňového zaťaženia pri daniach z príjmov. Sadzba dane z príjmov právnických osôb sa opakovane znižovala z úrovne  40 % v roku 1999, na 29 % v roku 2000 a 25 % v roku 2002. Znižovali sa aj sadzby dane z príjmov fyzických osôb, (ktorými sú zdaňované aj príjmy živnostníkov a malých podnikateľov), hoci nie takým radikálnym spôsobom ako pri zdaňovaní príjmov právnických osôb. V súčasnosti pripravená daňová reforma, ktorej účinnosť sa plánuje od roku 2004, predpokladá zdanenie príjmov rovnakou 19 %-nou sadzbou. Podporne pre podnikateľský sektor sa vyvíja aj odpisová politika, umožňujúca zrýchlenejšie a liberálnejšie formy odpisovania.

•	Štandardizácia právneho prostredia pre pôsobenie obchodných spoločností. Novelou Obchodného zákonníka s účinnosťou od 1. 1. 2002 sa harmonizovalo právo obchodných spoločností s príslušnými smernicami EÚ. Novela tak zapracovala do slovenského právneho poriadku všetky smernice EÚ o práve obchodných spoločností s výnimkou účtovných smerníc (tie sú zapracované v novom zákone o účtovníctve). Problematika obchodného práva bola navyše prioritou aproximácie podľa článkov 69 a 70 Európskej dohody o pridružení. Okrem smerníc boli do novely zapracované aj princípy OECD o corporate governance.

•	Komplexná reforma záložného práva bola uvedená do platnosti novelou Občianskeho zákonníka z roku 2002. Novela umožňuje založiť aj hnuteľný majetok podnikateľa (automobily, zásoby, stroje, zariadenia) pre poskytnutie úveru bankou s tým, že dlžník si hnuteľnú vec ponechá a bude ju naďalej užívať, pričom vznik záložného práva sa vyznačí v listine osvedčujúcej jeho vlastníctvo k založenej veci a bude sa evidovať v centrálnom registri.

•	Zlepšenie konkurzného práva, ktoré sa realizovalo už v predchádzajúcich rokoch. Novela zákona o konkurze a vyrovnaní účinná od 1. augusta 2000 posilnila práva veriteľov, avšak prax poukázala, že bude potrebné pristúpiť k ďalším úpravám. Vzhľadom na problémy, ktoré spôsobuje aplikácia zákona o konkurze a vyrovnaní, bude v roku 2003 vypracovaná nová právna norma, ktorá upraví komplexne problematiku konkurzného práva. Predovšetkým bude nová právna úprava zodpovedať moderným a právnym úpravám štátov s vyspelou trhovou ekonomikou a bude kompatibilná s právom Európskej únie. Cieľom je zabezpečiť prípravu moderného zákona, ktorý by za zohľadnenia osobitostí slovenského právneho a ekonomického prostredia riešil problematické otázky a dosiahol podľa možností zamedzenie straty hodnoty majetku úpadcu, zabezpečenie zrýchlenia konania a prijatie opatrení, ktoré stimulujú dotknuté strany, urýchlene konať. Účelom zákona bude umožniť kolektívne uspokojenie veriteľov dlžníka, ktorý je v úpadku, a to speňažením jeho majetku alebo vyriešením jeho majetkových pomerov iným spôsobom prijateľným pre veriteľov, v každom prípade však tak, aby bola miera uspokojenia veriteľov pokiaľ možno čo najväčšia.

•	Postupná aplikácia medzinárodných účtovných štandardov. Od 1. januára 2003 nadobudol účinnosť nový zákon o účtovníctve č. 431/2002 Z. z. s cieľom dosiahnuť úplnú porovnateľnosť obsahu s príslušnými smernicami Európskeho spoločenstva, ako aj umožniť používanie Medzinárodných účtovných štandardov (IAS) v prípadoch, ak tak ustanovuje osobitný predpis. Odporúčania štvrtej smernice ES č. 78/660/EHS o ročných účtovných závierkach niektorých typov obchodných spoločností, ako aj smerníc z nej odvodených, napr. pre banky ES č. 86/635/EHS alebo smernice ES č. 91/674/EHS a siedmej smernice ES č. 83/349/EHS o konsolidovaných účtovných závierkach, prípadne ôsmej smernice č. 84/253/EHS o audítoroch sú plne zapracované do jednotlivých ustanovení zákona o účtovníctve, resp. sú zapracované do nového zákona o audítoroch a Slovenskej komore audítorov.

•	Postupné odstraňovanie administratívnych prekážok pre podnikanie, ktoré má niekoľko podôb. Okrem iného sú to opatrenia na zlepšenie činnosti Obchodného registra, Katastra nehnuteľností, transparentné podmienky licenčnej politiky a regulačných systémov. Na základe poslednej novely Živnostenského zákona došlo k obmedzeniu počtu koncesovaných živností ich presunom medzi viazané a remeselné živnosti. Skrátila sa aj zákonom stanovená doba vydania živnostenského oprávnenia. Postupne sa vytvára transparentný regulačný rámec, v ktorom pôsobia existujúce regulačné úrady a ktorý sa ešte ďalej bude dotvárať (podrobnejšie v príslušných častiach štrukturálnych reforiem).

•	Spružnenie pracovno-právnych vzťahov novelou Zákonníka práce, čo umožní zamestnávateľom využívať efektívnejšie a flexibilnejšie formy zamestnávania pracovníkov podľa reálnych potrieb.

•	Postupné rozširovanie možností poskytovať verejné služby podnikateľom prostredníctvom  elektronickej komunikácie. K podporným krokom v tomto smere patrí prijatie zákona o elektronickom podpise, ktorý nadobudol účinnosť v januári 2003 a príprava zákona o elektronickom obchode, ktorého účinnosť sa predpokladá od roku 2004.    
Úsilie vlády smeruje tiež k zefektívneniu práce v Obchodnom registri. V zmysle vypracovaného „Návrhu opatrení na zefektívnenie Obchodného registra“ vytvoria sa  legislatívne a technické predpoklady k možnosti podávania návrhov v elektronickej forme. Cieľom návrhu opatrení na zefektívnenie Obchodného registra je zabezpečenie maximálnej možnej aktuálnosti a dostupnosti údajov v Obchodnom registri.  Navrhujú sa prijať opatrenia v oblasti legislatívy obchodného registra, predovšetkým v oblasti registračného konania, v oblasti organizácie práce vedenia Obchodného registra a v oblasti technického zabezpečenia Obchodného registra. Tieto opatrenia sa navrhujú realizovať v rámci niekoľkých etáp: 
•	Prvá etapa - legislatívno-organizačná, bude zameraná na zefektívnenie činnosti Obchodného registra formou zmeny platnej právnej úpravy Obchodného registra, najmä  jej procesnej stránky. Opatrenia prvej etapy budú realizované v roku 2003.

•	Druhá etapa - technicko-organizačná, bude mať prevažne technický a organizačný charakter a bude zahŕňať vykonanie všetkých potrebných opatrení na zabezpečenie prepojenia informačných systémov jednotlivých registrových miest do jedného centrálneho registra a vytvorenia verejne prístupnej centrálnej on-line databázy Obchodného registra. Opatrenia druhej etapy budú realizované  priebežne, centrálna on-line databáza Obchodného registra bude sprístupnená do polroka roku 2005.

•	Tretia etapa zmeny systému Obchodného registra - elektronická komunikácia, bude zameraná na vytvorenie všetkých predpokladov pre umožnenie elektronickej komunikácie s Obchodným registrom. Časový horizont na ukončenie je rok 2006.

ZÁVER A ZHODNOTENIE OKRUHU

V oblasti vzdelávania dosahuje SR priemerné výsledky v rámci celej EÚ vo väčšine ukazovateľov. V niektorých ukazovateľoch patrí k lepším v rámci celej rozšírenej EÚ, preto je potrebné v tejto oblasti byť aktívny a reagovať na iniciatívy EÚ a získať tak výrazný politický kapitál, bez mimoriadnych finančných nákladov a organizačno-legislatívnych opatrení.
	
Výrazne horšie postavenie SR je v kvantitatívnych ukazovateľoch výskumných aktivít, hlavne sa to týka celkových investícií do výskumu a praktických výstupov v podobe registrovaných patentov. Rovnaká situácia je v podpore informačných technológií. V týchto oblastiach by bolo potrebné stanoviť priority, na ktoré by sa zamerala pozornosť v najbližšom období. 

Okruh 4: Životné prostredie a trvalo udržateľný rozvoj 

A. Ciele EÚ a ich plnenie

Lisabonská stratégia podmieňuje ekonomický a sociálny rozvoj zachovaním a skvalitnením životného prostredia. Operatívne ciele a indikátory Lisabonskej stratégie  sú ambiciózne a idú nad rámec svetovým spoločenstvom prijatého Implementačného plánu na WSSD v Johannesburgu v roku 2002. Hlavné ciele pre environmentálny rozmer Lisabonskej stratégie (v súlade so Stratégiou EÚ pre trvalo udržateľný rozvoj prijatou na Göteborskom summite) sú:

•	spomalenie negatívneho trendu klimatických zmien
•	oddelenie (decoupling) ekonomického rastu od degradácie životného prostredia a čerpania prírodných zdrojov
•	zníženie negatívnych environmentálnych dopadov z dopravy
•	zabezpečenie verejného zdravia znížením negatívnych environmentálnych vplyvov
•	zamedzenie ďalšiemu ničeniu a ubúdaniu prírodných ekosystémov a biodiverzity.

Pre dosiahnutie týchto cieľov sa sústreďuje Lisabonská stratégia na prioritné oblasti. Pre tieto oblasti sú vytvorené operatívne ciele a indikátory, ktoré umožňujú kvantifikovať dosiahnutý pokrok:

Redukcia skleníkových plynov v súlade so záväzkami v rámci Kjótskeho dohovoru  (indikátor: celkové emisie CO2 v porovnaní s referenčným rokom 1990). V oblasti redukcie emisií skleníkových plynov EÚ ako celok dosiahla redukciu o 4% v rokoch 1990-2000, čo je približne polovica Kjótskeho záväzku. Redukcia emisií je však medzi členskými štátmi nerovnomerná – na dosiahnutom výsledku sa podieľali najmä Veľká Británia a Nemecko, niektoré iné krajiny emisie CO2 v uvedenom období dokonca zvýšili.

Oddelenie ekonomického rastu od spotreby energie – znižovanie energetickej náročnosti ekonomiky o 1,5% ročne (indikátor: spotreba energie na jednotku HDP). V oblasti energetickej náročnosti bol dosiahnutý mierny pokrok takmer všetkými členskými krajinami, avšak nedošlo k absolútnemu oddeleniu ekonomického rastu a spotreby energie. 

Využívanie obnoviteľných zdrojov energie na úrovni 22% do roku 2010 (indikátor: podiel energie z obnoviteľných zdrojov na celkovej spotrebe energie). V oblasti využívania obnoviteľných zdrojov energie boli prijaté viaceré legislatívne akty, ktoré by mali napomôcť k zvýšeniu podielu obnoviteľných zdrojov. Ak tieto smernice nebudú správne implementované EÚ nedosiahne stanovený cieľ (súčasná projekcia je 7%).

Oddelenie ekonomického rastu od dopravy (indikátory: objem nákladnej a osobnej dopravy na jednotku HDP). V oblasti nákladnej dopravy pokračuje negatívny trend rastu dopravných objemov rýchlejšie ako HDP. 

Zmena dopravných spôsobov z cestnej dopravy na environmentálne priaznivejšie módy (indikátory: podiel cestnej nákladnej dopravy k celkovej nákladnej doprave a podiel cestnej osobnej dopravy k celkovej osobnej doprave). Cestná doprava je dominujúci dopravný modus v nákladnej aj osobnej doprave a v nákladnej doprave je tendencia zvyšovania podielu cestnej dopravy.

Zvýšenie kvality ovzdušia v mestách (indikátory: podiel mestskej populácie vystavenej dávkam ozónu a prachových častíc nad limitné hodnoty). V oblasti kvality ovzdušia pokračuje trend znižovania celkového množstva emisií, pretrvávajú problémy v priemyselných a mestských oblastiach, kde doprava prispieva do značnej miery k znečisteniu ovzdušia, v niektorých jednotlivých krajinách sa situácia zhoršuje.

Zníženie produkcie odpadov (indikátory: množstvo vyzbieraných odpadov na obyvateľa, množstvo skládkovaných a spaľovaných odpadov na obyvateľa). Produkcia odpadov a množstvo skládkovaných a spaľovaných odpadov v EÚ rastie. 

Ochrana biodiverzity (indikátory: percento územia krajiny chránené podľa smerníc o prírodných stanovištiach a o ochrane divokých vtákov).

B. Opatrenia na dosiahnutie cieľov a stav ich plnenia 

Lisabonská stratégia a iné strategické dokumenty definujú nasledovné prioritné úlohy v jednotlivých oblastiach na EÚ úrovni:

•	príprava akčného plánu pre environmentálne technológie. Stav implementácie: EK pripraví komunikáciu do konca 2003
•	vytvorenie európskeho systému pre obchodovanie s emisiami skleníkových plynov 
Stav implementácie: Smernica je v procese schvaľovania, očakáva sa prijatie v roku 2003/2004 tak, aby prvá fáza systému začala od roku 2005. V súčasnosti je najväčší problém postoj Nemecka, ktoré predpokladá ekonomické straty v dôsledku zavedenia smernice
•	prijať legislatívu o európskej energetickej dani. Stav implementácie: Smernica je predmetom rokovaní viac rokov, jej priatie je blokované negatívnym postojom niektorých členských štátov. Na poslednom zasadnutí ECOFIN vo februári 2003 znovu nebol dosiahnutý žiaden pokrok
•	vytvoriť európsky systém pre spoplatňovanie dopravnej infraštruktúry. Stav implementácie: EK pripraví návrh smernice do konca 2003
•	prijať novú politiku pre chemické látky. Stav implementácie: EK pripraví návrh v prvej polovici 2003
•	prijať smernicu o environmentálnej zodpovednosti. Stav implementácie: Smernica je v legislatívnom procese, očakáva sa prijatie v priebehu 2003
•	prijať reformu poľnohospodárskej a rybolovnej politiky s väčšou orientáciou na ochranu biodiverzity (podmienenie dotácií plnením environmentálnych podmienok).
Stav implementácie: Reforma spoločnej poľnohospodárskej politiky – EK zverejnila návrh v januári 2003, Rada prijala harmonogram pre technické stretnutia do mája 2003. V rovnakom čase by sa k návrhu mal vyjadriť EP. Očakáva sa negatívny postoj Francúzska, Španielska a Írska, v menšej miere Portugalska a Talianska Reforma spoločnej rybolovnej politiky – prijatá Radou v decembri 2002, obsahuje opatrenia na ochranu a trvalé využívanie populácie rýb v európskych vodách
•	prijať opatrenia na posilnenie environmentálnej bezpečnosti námornej dopravy. Stav implementácie: Ministerské rady pre dopravu a životné prostredie prijali v decembri 2002 závery, ktoré obsahujú opatrenia na EÚ a národnej úrovni
•	implementovať stratégie pre ochranu biodiverzity a ustanovenie siete chránených území Natura 2000.

Vedy o živote a biotechnológie – stratégia pre Európu – pokrok a ďalšie smerovanie. 

Akčný plán (prijatý v roku 2002) je súčasťou Lisabonskej stratégie. Správa EK konštatuje zaostávanie EÚ v danej oblasti oproti ostatným svetovým ekonomikám, čo môže mať v strednodobom horizonte veľmi negatívny ekonomický dopad. Sú definované priority, ktoré je potrebné napĺňať. EK zdôrazňuje, že hlavné množstvo práce musia urobiť ČŠ, ktoré musia definovať a implementovať svoju národnú politiku. EK podčiarkuje problémy hlavne v otázke bioetiky – využívanie kmeňových buniek a v otázke geneticky modifikovaných organizmov (GMO), hlavne vo vzťahu poľnohospodárstvu.

Legislatíva v oblasti chemických výrobkov

Vzhľadom na situáciu na trhu EÚ s chemikáliami predložila EK (na požiadanie Rady) vo februári 2001 Bielu knihu k stratégii budúcej politiky v oblasti chemikálií, ktorá poukazuje na existenciu problémov v súčasnej chemickej politike a navrhuje postupy riešenia danej situácie vytvorením úplne nového systému pre registráciu, hodnotenie a povoľovanie nových a existujúcich chemikálií na trhu EÚ (REACH systém – Registration, Evaluation and Authorisation of Chemicals). V nadväznosti na závery Bielej knihy Komisia predložila (7. 5. 2003) na internetové konzultácie návrh novej chemickej legislatívy. Cieľom konzultácií je, v priebehu 8 týždňov, získať reakcie zainteresovaných strán na predložený legislatívy návrh. Závery konzultácií Komisia zohľadní pri príprave finálneho návrhu chemickej legislatívy. 
 
Podľa ČŠ pripravovaným návrhom chemickej legislatívy EÚ sa má dosiahnuť vytvorenie fungujúceho systému, ktorým sa dosiahne rýchla a efektívna kontrola chemikálii, systému, ktorý by bol orientovaný hlavne na nebezpečné chemikálie a systému, ktorý by viedol k udržaniu, resp. zvýšeniu konkurencieschopnosti chemického priemyslu a minimalizovaniu testov, hlavne na zvieratách. Pri príprave návrhu je potrebné dodržať vyváženosť návrhu tak z hľadiska zabezpečenia ochrany zdravia ľudí a životného prostredia, ako aj  udržania, resp. zvýšenia konkurencieschopnosti chemického priemyslu EÚ. Návrh by nemal smerovať k vytvoreniu náročného systému, ktorý by podnietil presun chemického priemyslu mimo EÚ, systém by nemal byť nákladný, časovo náročný, príliš byrokratický a mal by byť ľahko implementovateľný pre verejnú administratívu a rovnako by nemal byť príliš regulovaný. Pripravovaný návrh by mal zohľadňovať všetky tri aspekty trvaloudržateľného rozvoja, t. j. aspekt sociálny, ekonomický a ochrany životného prostredia. Návrh má brať do úvahy dopad prijímanej legislatívy na samotný chemický priemysel, a ostatné súvisiace priemyselné odvetvia, na postavenie malých a stredných podnikov a dopad na pracovné miesta. 

C. Slovensko a Lisabonská stratégia v oblasti životného prostredia

Slovenská republika vo viacerých indikátoroch plní stanovené ciele alebo zaujíma lepšie postavenie ako členské krajiny: 

•	emisie CO2 – cca 30% redukcia od roku 1990 – nepredpokladá sa problém s plnením Kjótskeho záväzku
•	využitie obnoviteľných zdrojov energie (OZE) – podľa Akčného plánu pre OZE (vypracovaný pre Svetovú banku a MH SR v auguste 2002) je technicky dostupný potenciál OZE vyčíslený na 87785 TJ a súčasné využívanie predstavuje 14659 TJ, tzn. 16,7%. Podľa iného ukazovateľa, OZE majú iba 1,6%-ný podiel v celkovej spotrebe primárnej energie. Ukazovateľ by sa zvýšil, ak by sa brali do úvahy aj tzv. veľké vodné elektrárne nad 10 MW. V Energetickej politike si Slovensko stanovilo ako cieľ 4%-ný podiel OZE do roku 2005
•	množstvo produkovaného odpadu – na úrovni cca 300 kg na osobu a rok, čo je menej v porovnaní s priemerom v EÚ aj KK
•	modalita – cestná doprava má menší podiel na celkovej nákladnej doprave ako v EÚ15 ale napriek tomu dominuje so 60% ako hlavný dopravný modus pre nákladnú dopravu. 

V iných indikátoroch je SR na tom horšie ako členské krajiny:

•	energetická intenzívnosť ekonomiky – 700 kgoe/1000Euro - viac ako 3 krát vyššia energetická náročnosť ako priemer EÚ15
•	dopravná náročnosť ekonomiky – 130 ton-km/1Euro – mierne vyššia ako v priemer EU15, ale nižšia ako v niektorých členských krajinách, v posledných rokoch rástol objem nákladnej dopravy o 15% rýchlejšie ako HDP.

SR je z hľadiska štrukturálnych indikátorov porovnateľná s inými kandidátskymi krajinami. Rozdiely oproti členským krajinám – či už pozitívne alebo negatívne – vyplývajú z ekonomickej situácie v SR, napr. vysoká energetická a dopravná náročnosť súvisí s neukončenou reštrukturalizáciou ekonomiky, orientáciou na primárnu produkciu a nedostatkom investícií do efektívnejších technológií, nižšia produkcia komunálneho odpadu súvisí s nižším príjmom a spotrebou obyvateľstva a pod.. 

Väčšina cieľov Lisabonskej stratégie sú pre SR pravdepodobne splniteľné na úrovni porovnateľnej s ostatnými kandidátskymi krajinami, napr. v oblasti emisií skleníkových plynov, zvyšovania energetickej efektívnosti, produkcie energie z obnoviteľných zdrojov, znižovania emisií v mestských oblastiach a v ochrane biodiverzity. Problémom pre SR (ale aj pre ostatné členské a kandidátske krajiny) môžu byť ciele v oblasti dopravy – v SR majú všetky indikátory súvisiace s dopravou nepriaznivý trend a aj v budúcnosti bude pravdepodobne objem dopravy a podiel cestnej dopravy v nákladnej aj osobnej doprave rásť.  

Slovensko dosiahlo značný pokrok v legislatívnej oblasti prijatím dôležitých zákonov v jednotlivých oblastiach ako ovzdušie, voda a ochrana prírody a tiež posilnilo administratívne kapacity potrebné na implementáciu a vynucovanie environmentálneho acquis.

Čo sa týka integrácie environmentálnej politiky do ďalších politík a podpory trvalo udržateľného rozvoja, vláda SR schválila v novembri 2001 Návrh opatrení na zabezpečenie implementácie Aarhuského dohovoru. Národná stratégia trvalo udržateľného rozvoja bola schválená parlamentom v apríli 2002.

V oblasti horizontálnej legislatívy, bolo v januári 2002 v rámci Slovenskej environmentálnej agentúry v Banskej Bystrici a jej siedmych regionálnych agentúr, zriadené dokumentačné centrum pre proces posudzovania vplyvov na životné prostredie (EIA).

V oblasti kvality ovzdušia sa zaznamenal určitý pokrok. Zákon o ochrane ovzdušia, ktorý transponuje Rámcovú smernicu o ovzduší, bol prijatý v júli 2002. Zákon stanovuje ciele v oblasti ochrany ovzdušia, úlohy orgánov štátnej správy a miestnej samosprávy a pokuty za porušenie povinností v tejto oblasti. Nový zákon transponuje Smernicu o spaľovaní odpadov a čiastočne transponuje požiadavky týkajúce sa veľkých spaľovacích zariadení. Kjótsky dohovor bol schválený parlamentom v marci 2002.

V oblasti odpadového hospodárstva MŽP SR vydalo vo februári 2002 výnos, ktorým sa ustanovujú jednotné metódy analytickej kontroly odpadov. Vo februári 2002 schválila vláda SR Program odpadového hospodárstva do roku 2005. V auguste 2002 prijal parlament Zákon o obaloch, ktorý transponuje Smernicu o obaloch a odpadoch z obalov. Zákon nadobudne platnosť v januári 2003, s výnimkou opatrení, ktoré sa týkajú obsahu ťažkých kovov v obaloch a ktoré nadobudnú platnosť v januári 2006.

V oblasti kvality vôd sa dosiahol značný pokrok, keď v júni 2002 nadobudol účinnosť vodný zákon, ktorý transponuje jednotlivé smernice o vodách, ale netransponuje úplne Rámcovú smernicu o vodách. Pripravuje sa Inventarizácia povolení na vypúšťanie nebezpečných látok do odpadových vôd. V januári 2002 nadobudol účinnosť aj Zákon o ochrane zdravia ľudí, spolu s implementujúcimi vyhláškami s požiadavkami na kvalitu vody na kúpanie, na kontrolu kvality vody v bazénoch, ako aj s požiadavkami na pitnú vodu a kontrolu kvality pitnej vody. Tieto vyhlášky transponujú Smernicu o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu a Smernicu o kvalite vody na kúpanie.

Čo sa týka vodného hospodárstva, vlastníctvo vodohospodárskych zariadení bolo prevedené na mestá a obce. Ale nepredpokladá sa žiadny presun personálu z ministerstva poľnohospodárstva do nových spoločností. Úrad pre reguláciu sieťových odvetví (ÚRSO) bude dohliadať na dereguláciu taríf a zároveň bude zodpovedný za reguláciu cien a výhod. ÚRSO zverejní tarify za vodné a stočné, stanovené na základe metodológie regulácie cien. Zákon o verejných vodovodoch a verejných kanalizáciách, ktorý nadobudol účinnosť v júli 2002, čiastočne transponuje Smernicu o komunálnych odpadových vodách. V apríli 2002 vláda SR schválila správu Generel ochrany a racionálneho využívania vôd – II. vydanie, ktorá sa bude využívať ako podporný dokument v procese rozhodovania v oblasti vodného hospodárstva.

V oblasti ochrany prírody sa dosiahol značný pokrok transpozíciou acquis o obchode s ohrozenými druhmi, keď v júli 2002 nadobudol účinnosť Zákon o obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín. Bol prijatý aj Zákon o ochrane prírody a krajiny, ktorý nadobudne účinnosť v 2003. Tento zákon plne transponuje smernice o ochrane vtáctva a prírodných stanovíšť (habitatov).

V oblasti kontroly priemyselného znečistenia a manažmentu rizík sa dosiahol určitý pokrok v prijímaní legislatívy. Zákon o prevencii závažných priemyselných havárií, ktorý transponuje Smernicu o kontrole rizík zo závažných havárií týkajúcich sa nebezpečných látok (Seveso II), vstúpil do platnosti v júli 2002. Zákon o environmentálnom označovaní výrobkov, ktorý transponuje revidovaný systém udeľovania environmentálnej značky spoločenstva do právneho systému SR, bol schválený parlamentom a nadobudol platnosť v januári 2003.

V oblasti geneticky modifikovaných organizmov a chemických látok sa dosiahol pokrok nadobudnutím účinnosti Zákona o používaní genetických technológií a o geneticky modifikovaných organizmoch v apríli 2002 a jeho implementačných opatrení v júni 2002.

V oblasti hluku sa dosiahol značný pokrok. Požiadavky na obmedzenie emisií hluku zo zariadení používaných vo vonkajšom priestore a zo spotrebičov pre domácnosť boli transponované nariadeniami vlády SR.

V oblasti nukleárnej bezpečnosti a radiačnej ochrany sa dosiahlo úplne transponovanie acquis prijatím dodatku k Zákonu o ochrane zdravia ľudí, ktorý nadobudol účinnosť v januári 2002.

Slovensko vykonalo rad opatrení na dobudovanie svojej administratívnej kapacity v oblasti životného prostredia. Mnohé úlohy boli v rámci komplexného procesu decentralizácie, schváleného v r. 2001, prenesené na mestá a obce a krajské samosprávy. Kompetencie v oblasti environmentálnej ochrany a zvlášť ochrany lesov, boli prenesené z okresných úradov na mestá a obce. Pre rok 2002 bolo schválené navýšenie počtu pracovníkov pre environmentálne inštitúcie o 199 pracovníkov, ktoré bude hradené z prostriedkov štátneho rozpočtu.

Slovensko má úplný systém povoľovaní, ktorý je však komplexný najmä v oblasti odpadového hospodárstva. Integrované povolenia ešte neboli zavedené. V júni 2002 bola zriadená Slovenská inšpekcia životného prostredia (SIŽP) ako povoľovací orgán pre integrovanú prevenciu a kontrolu znečistenia (IPKZ). SIŽP bude zároveň hlavným orgánom zodpovedným za vynucovanie. Je vybudovaný primeraný monitorovací systém, zahrňujúci hlavne SIŽP, Slovenský hydrometeorologický ústav a laboratóriá na kontraktnej báze.

Princíp integrácie environmentálnych princípov do iných politík vyžaduje neustálu pozornosť na národnej úrovni aj na úrovni Spoločenstva. Slovensko potrebuje pokračovať v integrácii požiadaviek ochrany životného prostredia v definíciách a v implementácií iných sektorových politík. 

Administratívna kapacita SR na implementáciu environmentálneho acquis si naďalej vyžaduje zvýšenú pozornosť. Slovenská administratívna štruktúra v oblasti životného prostredia je založená na štvorstupňovom systéme: ústredné orgány, odbory životného prostredia 8 krajských úradov a 79 okresných úradov a samosprávy miest a obcí. Je naplánovaná decentralizácia štátnej správy s väčšou autonómiou pre kraje, mestá a obce, t. j. presun niektorých kompetencií z okresných a krajských úradov na mestá a obce v oblasti vôd, odpadového hospodárstva a ochrany prírody a krajiny. Na rok 2002 bolo schválené navýšenie počtu pracovníkov inštitúcií financovaných zo štátneho rozpočtu o 199 pracovníkov, tento krok je hodnotený pozitívne a v tomto úsilí by sa malo pokračovať aj v budúcnosti. Všeobecná administratívna štruktúra sa zdá fragmentovaná a vyžaduje zlepšenie koordinácie medzi rôznymi ministerstvami a inštitúciami na všetkých úrovniach. V oblasti vody by mal byť zabezpečený dostatočný počet pracovníkov najmä na úrovni miest a obcí na zabezpečenie nových úloh vyplývajúcich zo zákona o vodách. Mal by byť vytvorený systém na informovanie verejnosti o nesúlade so smernicou o pitnej vode.

Systém na vydávanie environmentálnych povolení je v súčasnosti na Slovensku založený na zložkovom princípe a separátnych povoleniach pre jednotlivé sektory. Smernica o Integrovanej prevencii a kontrole znečistenia (IPKZ) je implementovaná do návrhu zákona o IPKZ, ktorý bol schválený vládou SR a v súčasnej dobe je predložený na legislatívne prerokovanie a schválenie v NR SR (postúpil do 2. čítania). Účinnosť zákona sa navrhuje od 1. júla 2003. Tento termín je posledný možný na to, aby sa mohli k 1. januáru 2004 vydať v zákonnej lehote prvé integrované povolenia pre existujúce prevádzky.

Pokiaľ sa týka plánovania, kapacity by mali byť posilnené najmä v oblasti odpadového hospodárstva (súhrnný plán odpadového hospodárstva je potrebné pripraviť) a ochrany vôd (príprava programu redukcie nebezpečných látok podľa zoznamu II smernice o nebezpečných látkach). V rámci súčasného systému je na Slovensku monitoring a inšpekcia vykonávaná podľa jednotlivých environmentálnych sektorov (zložiek). SIŽP mal v súčasnosti k 1. 3. 2003 plánovaný počet 247 zamestnancov.

Počet inšpekcií a monitorovacia schopnosť by mali byť zvýšené, najmä v oblasti odpadov (pre uzavreté skládky, skládky, ktoré by mali byť uzavreté, nové skládky, spaľovne odpadov a nakladanie a prevoz nebezpečných odpadov). V oblasti vynucovania má SR zavedený systém environmentálnych pokút, ktoré sú ukladané príslušnými úradmi. Avšak tento vynucovací mechanizmus by mal byť ďalej posilnený.

ZÁVER A ZHODNOTENIE OKRUHU

Lisabonská stratégia predstavuje rozvojovú stratégiu EÚ, ktorá je založená na princípoch trvalo udržateľného rozvoja integrujúcich ciele pre ekonomickú, sociálnu a environmentálnu obnovu. Stratégia je z hľadiska životného prostredia rovnako prínosná pre členské aj kandidátske krajiny, aj keď priority a náročnosť cieľov môže byť pre tieto krajiny rôzne. Dôležité je, aby rovnováha medzi jednotlivými piliermi stratégie zostala zachovaná aj pri jej realizácii a  aby environmentálne opatrenia, ktoré stratégia predpokladá, boli účinné a bez oslabenia partikulárnymi záujmami individuálnych členských krajín. 

Lisabonská stratégia so svojimi cieľmi je v súlade s potrebami SR a opatrenia (do tej miery, ako sú známe detaily budúcich opatrení) by mali byť aplikovateľné a účinné aj v kontexte SR. V environmentálnej oblasti Lisabonská stratégia nie je dostatočná, avšak v kombinácii s ostatnými environmentálnymi politikami EÚ poskytuje silný impulz pre zlepšovanie kvality životného prostredia a zabezpečenia trvalo udržateľného rozvoja.

Existuje predpoklad ak bude SR pokračovať vo svojom legislatívnom programe, úplná transpozícia environmentálneho acquis by mohla byť dosiahnutá v strednodobom horizonte. Na druhej strane, efektívne uplatnenie legislatívy vyžaduje vysoké investície a značné administratívne úsilie, ktoré bude možné dosiahnuť iba v dlhodobom horizonte.

SR dosiahla značný pokrok v zosúlaďovaní s environmentálnym acquis a postupuje v budovaní administratívnej kapacity nevyhnutnej na implementáciu environmentálneho acquis. Výrazne sa tiež zvyšujú environmentálne investície.

Slovensko plní väčšinu záväzkov prijatých v kontexte prístupových rokovaní. SR získala prechodné obdobia týkajúce sa emisií prchavých organických látok zo skladovania palív (do 31. 12. 2007), odpadov z obalov (do 31. 12. 2007), čistenia mestských odpadových vôd (do 31. 12. 2015), vypúšťania niektorých nebezpečných látok (do 31. 12. 2006), veľkých spaľovacích zariadení (do 31. 12. 2010), spaľovania odpadov (do 31. 12. 2006) a existujúcich zariadení podľa smernice o IPKZ (do 31. 12. 2011). Aj keď dosiaľ SR vo všeobecnosti uskutočňuje nevyhnutné kroky, ktoré zabezpečia implementáciu v týchto oblastiach do dohodnutých termínov, oneskorenia, ktoré sa vyskytli v implementácii smerníc o IPKZ a vypúšťaní nebezpečných látok, by mali byť urýchlene odstránené.

Aby SR ukončila prípravu na členstvo, jej úsilie sa musí sústrediť na finalizáciu transpozície, najmä smernice IPKZ; na posilnenie administratívnej kapacity v oblasti vydávania povolení (IPKZ, odpady) a na prípravu programov na redukciu znečistenia vôd. Súčasne musí venovať pozornosť záležitostiam, ktorých sa dotýkajú prechodné obdobia.