Title: V oblasti povinného zdravotného poistenia nie je možné považovať zdravotné poisťovne za podnikateľov v zmysle práva EU, podľa
Author: OEM
Last saved by: Radovan Slašťan

PRÍLOHA č. 3

Legislatívne východiská pre  vytvorenie jednej zdravotnej poisťovne

•	Podmienky vytvorenia jednej ZP budú musieť byť presne určené zákonom a na základe zákona sa budú musieť upraviť  podmienky vyvlastnenia súkromných zdravotných poisťovní 
•	Ústavný rámec ochrany vlastníckeho práva predstavujú princípy, ktoré sú obsiahnuté v čl.20 Ústavy SR – a to rovnosť vlastníckeho práva, nedotknuteľnosť a záväznosť vlastníckeho práva.  Predmetom vlastníckeho práva v zmysle čl.20 Ústavy SR sú nielen hnuteľné veci a nehnuteľné veci, ale aj iné práva majetkového charakteru . V rozhodnutí č.II.ÚS 19/97 Ústavný súd SR uviedol, že „majetok, ktorý je predmetom ochrany zaručenej podľa čl.20 Ústavy, zahŕňa nielen veci, ale aj práva a iné majetkové hodnoty “, čím prevzal pomerne široký výklad pojmu „ majetok“, ktorý je obsiahnutý v judikatúre Európskeho súdneho dvora pre ľudské práva k článku 1 Dodatkového protokolu č.1 k Dohovoru na ochranu ľudských práv a základných slobôd. V zmysle tejto judikatúry je majetkom napríklad aj licencia. Odňatie licencie súkromným zdravotným poisťovniam na výkon verejného povinného zdravotného poistenia teda nesporne bude zásahom do vlastníckeho práva. Nedotknuteľnosť vlastníckeho práva znamená, že nikto nemôže byť zbavený svojho vlastníckeho práva k určitému majetku. Ústava SR pripúšťa jednu výnimku, a to vyvlastnenie, ktoré je možné vykonať len 
-	v nevyhnutnej miere, a to z hľadiska rozsahu ( vyvlastniť by sa nemalo viac ako je nevyhnutné pre splnenie účelu alebo dosiahnutie cieľa, ktorý sa vyvlastnením sledoval) i z hľadiska účelu (vyvlastnenie je výnimočné opatrenie, ku ktorému je možné pristúpiť len ak účel vyvlastnenia nie je možné dosiahnuť inými prostriedkami)
-	vo verejnom záujme, ktorý nie je Ústavou SR definične vymedzený, ale mal by byť obsiahnutý v jednotlivých zákonných dôvodov umožňujúcich vyvlastnenie a tieto dôvody by mali rešpektovať dobro celej spoločnosti alebo aspoň väčšiny, pričom podľa rozhodnutia Ústavného súdu SR č.PL ÚS 26/00 nemusia byť expressis verbis vyjadrené v zákone, ale verejný záujem by mal byť odvoditeľný z „ cieľov a celkového zmyslu podstaty “ zákona ,
-	na základe zákona, čo znamená, že k vyvlastneniu by nemalo dochádzať priamo zákonom, ale rozhodnutím zákonom určeného orgánu a postupom podľa zákona,
-	za primeranú náhradu, k čomu Ústavný súd SR v rozhodnutí PL.ÚS 37/95 uviedol, že výška náhrady by „mala byť určená v porovnaní s trhovou cenou veci tak, aby v každom čase zohľadňovala mieru zásahu do vlastníckeho práva, ktorú možno od vlastníka spravodlivo požadovať. Náhrada by sa mala týkať len vloženého súkromného majetku a nie majetku získaného z verejných zdrojov. Osobitne by sa mali posudzovať zdravotné poisťovne, ktoré sa transformovali na akciové spoločnosti , kde súkromný vklad je zanedbateľný a osobitne dve novovzniknuté zdravotné poisťovne – UNION a EZP. Ak budú nároky neprimerané, otázky budú posudzovať súdy SR , až po konečnom rozhodnutí v SR sa bude môcť niektorá strana, ktorá s verdiktom nebude spokojná domáhať svojich práv na Európskom súdnom dvore.
•	Inštitút verejného záujmu sa etabloval primárne na úrovni základných ľudských práv, kde jeho funkcia spočíva v odôvodnení legitimity zásahu verejnej moci do osobných práv . V súčasnosti sa však zo sféry odôvodňovania legitimity stále viac a viac presúva do sféry hodnotiaceho kritéria určitej činnosti z hľadiska prospešnosti pre spoločnosť. Pojem verejný záujem v súčasnej legislatívnej praxi sa využíva na označenie dvoch rôznych skutočností , a to: 
-	dôvodu na zásah verejnej moci do vlastníckych práv jednotlivca ( fyzickej alebo právnickej osoby )
-	hodnotiaceho kritéria určitej činnosti alebo veci z hľadiska ich prospechu  (majetkového alebo iného) pre verejnosť.
           Európsky súd pre ľudské práva konštatoval, že pojem „verejný záujem je nevyhnutne rozsiahly, a preto je prirodzené, že štát má pomerne široký priestor na voľnú úvahu pri uskutočňovaní sociálnej a hospodárskej politiky…“ Aj ostatné medzinárodné inštitúcie sú veľmi zdržanlivé pri definovaní obsahu pojmu verejný záujem v praxi jednotlivých štátov. Ešte menej sú naklonené myšlienke určovať kritériá pre definovanie obsahových náležitostí  tohto pojmu. Analýza medzinárodných dokumentov naznačuje, že medzinárodné inštitúcie pristupujú k tejto otázke – napriek určitej opatrnosti – rozdielne. 
Ústava SR explicitne vymedzuje verejný záujem veľmi úzko. Ústavný súd SR všeobecne akceptoval , že konkrétny obsah verejného záujmu môže byť, resp. mal by byť vymedzený v konkrétnom zákone na okruh spoločenských vzťahov, ktoré sú v zákone upravované. 

•	V zákone  o jednej zdravotnej poisťovni bude musieť byť vyjadrený verejný záujem účelom založenia napríklad tak, že zdravotná poisťovňa  je založená za účelom vykonávania verejného zdravotného poistenia a jej úlohou bude  plniť službu vo verejnom záujme zameranú na uplatnenie práv jednotlivca . Zdravotná poisťovňa bude spravovať verejné zdroje získané z povinného zdravotného poistenia a ako sprostredkovateľ bude plniť záväzok štátu vyplávajúci z Ústavy voči jednotlivcovi spočívajúci v zabezpečení bezplatnej zdravotnej starostlivosti  za podmienok určených zákonom. 
•	Do jednej zdravotnej poisťovne, ktorá bude mať verejnoprávny charakter prejdú všetci poistenci  a majetok ostatných súkromných zdravotných poisťovní ako aj SZP,  nadobudnutý z prostriedkov verejného zdravotného poistenia. Nároky poistencov budú zachované. 
•	Zdravotné poisťovne, a.s. budú zrušené  likvidáciou, pretože nebudú môcť zabezpečovať  výkon verejného zdravotného poistenia, poistné kmene sa bezodplatne na  základe zákona prevedú na jednu zdravotnú poisťovňu. 
•	Súkromné zdravotné poisťovne budú môcť  získať licenciu na individuálne zdravotné poistenie  - výšku poistného si budú určovať a budú si konkurovať, dohľad bude vykonávať Národná banka.
•	Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou stratí časť svojej agendy, poisťovňa bude vykonávať úlohy smerom k Európskej únii. 
•	V prípade platobnej neschopnosti vyvolanej pri výkone zdravotného poistenia vo verejnom záujme rozhodne príslušný orgán na žiadosť zdravotnej poisťovne o poskytnutí štátnej pomoci podľa osobitného predpisu ( odkaz na zákon č.231/1999 Z.z. o štátnej pomoci v znení neskorších predpisov ).
•	Zákonom sa bude musieť explicitne vymedziť rozsah  zdravotnej starostlivosti hradený z povinného zdravotného poistenia .
•	Možno znížiť výdavky na správnu réžiu o 1 %  ( zo 4 % na 3 %)
•	Zrušenie prerozdeľovacieho mechanizmu bude mať za následok spravodlivejšie prerozdelenie zdrojov na PZS  vo väzbe na skutočnú nákladovosť poistencov  - úspora  dosiahnutá v obmedzení tvorby a účelového prerozdelenia zisku vo výške cca 2 mld Sk na prospech financovania zvlášť  nákladnej zdravotnej starostlivosti
•	Zjednodušenie výberu poistného a vymáhania nedoplatkov,  čo bude viesť k zlepšeniu úspešnosti výberu poistného o 2 %   a vyššie zdroje min. o 1-2 mld. ročne.  Je možné uvažovať aj o postupnom zavedení spoločného výberu všetkých druhov zákonného poistenia prostredníctvom daňových úradov , čo môže viesť k ďalšiemu zníženiu prevádzkových nákladov  ZP
Zvedením 1 ZP sa  znížia administratívne nákladov nielen  platiteľov poistného ale aj administratívne náklady  PZS pri  fakturácii poskytnutej zdravotnej starostlivosti , bude možné účinnejšie riešiť otázku reprofilizácie a redukcie siete PZS, reálnosť platobných mechanizmov vo vzťahu k reálnym ekonomicky oprávneným nákladom PZS.