Environmentálne zhodnotenie hydroenergetického potenciálu SR.

ÚVOD

Je všeobecne známe, že Slovensko je krajina závislá z cca 90% na dovoze primárnych energetických zdrojov a preto ochrana vlastných zdrojov by mala byť prioritnou tézou štátu.
V skladbe domácich primárnych energetických zdrojov SR má hydroenergetický potenciál (HEP) SR významné zastúpenie a naviac tento energetický zdroj pri využití na výrobu el. energie  je ekologicky najtolerantnejší, neohrozuje životné prostredie exhalátmi, možnými ekologickými haváriami a netvorí žiadne odpady. 

Predmetom štúdie je :
a)	Verifikácia existujúcich zámerov výstavby VE.
b)	Verifikácia sumarizácie úsekov vodných tokov s najhodnotnejším využiteľným hydroenergetickým potenciálom, na ktorých ŠOP nepripúšťa výstavbu VE.
c)	Stanovenie kritérií hodnotenia úsekov vodných tokov s najhodnotnejším využiteľným potenciálom so zreteľom na požiadavky ŠOP.

Centrálna poloha Slovenska na európskom kontinente ako aj jeho morfológia sú určujúcimi faktormi veľkosti a rozdelenia HEP na území SR. Prírodné danosti Slovenska určili, že územím preteká len jedna veľrieka - Dunaj. Energeticky využiteľná dĺžka Dunaja na našom území (cca 172 km) tvorí 6,6% z celkovej takto využiteľnej dĺžky toku veľrieky. Ostatné slovenské rieky prevažne na Slovensku len pramenia a z neho odtekajú, preto v nich tečie relatívne málo vody.

Celková dĺžka evidovaných vodných tokov na Slovensku je 49 755 km. Dĺžka vodohospodársky významných a vodárenských tokov z toho predstavuje 9 183 km. 
Na Slovensku je vybudovaných 291 vodných nádrží. Z tohoto počtu je 54 vodných nádrží s objemom nad 1 mil.m3 a zvyšných 237 je s objemom pod 1 mil.m3.
Značná časť vodnej energie je vzhľadom na daný reliéf krajiny rozptýlená v malých vodných tokoch, ktorých energia je využiteľná len v malých vodných elektrárňach s výkonom nižším ako 10 MW.

1.   PROGRAM ROZVOJA TECHNICKY VYUŽITEĽNÉHO HYDROENERGETICKÉHO POTENCIÁLU (THEP) OD R.1998.

Vo všeobecnosti sa hydroenergetický potenciál (HEP) tokov delí na primárny a sekundárny.

Primárny sa získava z prirodzených alebo ovplyvnených prietokov vodných tokov .

Sekundárny možno získať prečerpávaním vody do hornej nádrže a jej spracovaním pri spätnom prietoku turbínou.

V súčasnosti sa uvádzajú tri úrovne primárneho hydroenergetického potenciálu:

•	Hrubý hydroenergetický potenciál povrchových vôd jednotlivých povodí vyjadruje energiu tej časti priemerných ročných atmosferických zrážok na dané územie, ktoré odtečú na stanovenú hranicu.
•	Celkový teoretický hydroenergetický potenciál tokov vyjadruje súhrn energie jednotlivých úsekov toku (súčin prietoku, spádu a príslušnej konštanty pri 100% účinnosti). 
•	Teoreticky využiteľný hydroenergetický potenciál  predstavuje len časť celkového potenciálu. Pri jeho vyčíslení sa už zohľadňujú straty na prietokoch a spádoch vrátane účinnosti turbín (slúži pre štatistické údaje). Tento je z hľadiska využitia pre energetické účely najzávažnejší. Vyčíslenie využiteľnosti sa robí na dvoch úrovniach, a to:
•	Technicky využiteľný hydroenergetický potenciál (znížený oproti teoreticky využiteľnému o potenciál úsekov tokov, na ktorých sa využívanie z technických dôvodov neuvažuje) je súčtom využiteľných výrob uvažovaných vodných elektrární na jednotlivých tokoch.
•	Ekonomicko - ekologický (reálny) technicky využiteľný hydroenergetický potenciál je časť predchádzajúceho potenciálu, kde uvažované lokality spĺňajú určité kritériá ekonomického a ekologického hodnotenia a v prípade zosúladenia týchto kritérií potom môžeme hovoriť o reálnom technicky využiteľnom hydroenergetickom potenciáli.

Primárny technicky využiteľný hydroenergetický potenciál SR sa postupne upresňuje z pohľadu vodohospodárskeho, technického, ekonomického ako aj ekologického.

V doteraz spracovaných materiáloch v štyroch časových úrovniach sa uvádzajú nasledujúce hodnoty  primárneho technicky využiteľného potenciálu:
1)	Rok 1975 – MLVH SR
2)	Rok 1990 – VÚPEK Bratislava
3)	Rok 1993 – VÚPEK Bratislava, VÚVH Bratislava
4)	Rok 1998 – MH SR (EGÚ Bratislava)

V nasledujúcej tabuľke uvádzame hodnotovú úroveň  technicky využiteľného HEP v uvedených rokoch po jednotlivých povodiach Slovenska.

Porovnanie údajov o THEP tokov SR						Tabuľka č.1
Povodie	Technicky využiteľný HEP	
	Rok 1975	1990	1993	1998	
	GWh	GWh	GWh	GWh	
Dunaj	2 520	2 655	2 803	2 540	
Váh	3 033	3 505	2 683	3 156	
Hron	325	761	313	558	
Bodrog a Hornád	497	440	346	354	
Spolu	6 375	7 361	6 145	6 608	

Problémom vyčíslenia veľkosti technicky využiteľného potenciálu  je samotný tok Dunaja v úseku pod Bratislavou. Po jednostrannom vypovedaní zmluvy o výstavbe vodného diela Gabčíkovo –Nagymaros zo strany Maďarska a pozastavení výstavby stupňa Nagymaros sa zmenila pôvodná koncepcia využitia. Bolo realizované náhradné riešenie a VE Gabčíkovo sa uviedla do prevádzky podľa variantu C. 
V roku 1998  Medzinárodný súd v Haagu rozhodol o neoprávnenosti vypovedania uvedenej zmluvy Maďarskou stranou a následne začali zložité a zdĺhavé rokovania o urovnaní tohoto problému, ktoré do súčasného obdobia nepriniesli žiadne konkrétne výsledky. Preto pre sumarizáciu hydroenergetického potenciálu sa hľadali riešenia viacerých pravdepodobných  variantov prerozdelenia  HEP medzi oboma štátmi .
V tabuľke uvádzaná hodnota vychádza zo súčasného reálneho stavu, t.j. je zahrnutá VE Gabčíkovo, VE Čunovo a MVE Mošonské rameno. Budúce využitie HEP povodia Dunaja (rozvojový program  vypracovaný v r. 1998) do r.2010 predpokladalo v prvom scenári realizáciu vodného diela Wolfsthal a 3 MVE – Dobrohošť, Čierna Voda a Stará Myjava.

V nasledujúcej tabuľke uvádzame hodnoty vyčísleného celkového technicky využiteľného hydroenergetického potenciálu, jeho súčasného využitia ako aj percento využitia THEP-u (k úrovni r. 1998).
											Tabuľka č.2
Povodie o.z.	Celkový technicky využiteľný HEP
(GWh)	Realizované vodné elektrárne
(GWh)	Percento využitia
(%)	
Dunaj	2 540	1 520	59,8	
Váh 	3 156	2 042	64,7	
Hron	558	111	19,9	
Bodrog a Hornád	354	126	35,6	
Spolu	6 608	3 799	57,5	

V náväznosti na výsledky zmapovania súčasného stavu a možnosti využitia hydroenergetického potenciálu slovenských tokov sa prikročilo v r. 1998 k spracovaniu reálneho programu rozvoja využitia hydroenergetického potenciálu SR do r.2010.

Návrh rozvoja bol spracovaný vo dvoch scenároch:

1.scenár 
predpokladal doterajšie tempo rozvoja ( s čiastočným zlepšením výkupnej ceny elektrickej energie, primeranej úverovej politiky).
V tomto scenári bolo navrhnuté využitie vodnej energie predovšetkým realizáciou zostávajúcich veľkých vodných stavieb a tých malých vodných elektrární, ktoré sú v pokročilej projektovej príprave (stavebné povolenie, územné konanie a rozhodnutie).
2.scenár
predpokladal viacero opatrení na urýchlenie hydroenergetického využitia tokov (výkupná cena elektriny, úverová politika, legislatívne opatrenia – dĺžka daňových prázdnin, možnosť vyvlastnenia pozemkov , súvisiacich s výstavbou vodných diel a pod)
Pre druhý scenár bol zoznam výstavby vodných elektrární v prvom scenári doplnený o ďalšie vodné stavby, kde zo súčasného pohľadu vodohospodárskeho, technického aj ekologického je predpoklad ich realizácie.
.

THEP SR sa využíva v dvoch základných skupinách vodných diel:

Viacúčelové vodohospodárske diela riešia požiadavky vodného  hospodárstva a vytvorením spádu umožňujú aj využitie vodnej energie (nádrže pri vodných elektrárňach), ktoré majú:
•	požiadavky na odbery vody,
•	vplyv na životné prostredia a
•	požiadavky na investičné náklady.

Ostatné malé vodné elektrárne, ktoré majú vplyv na odtokové pomery v povodí,  na životné prostredie (vybudovaním vzdúvacieho zariadenia na vodnom toku dochádza k stabilizácii hladín podzemných vôd a ohradzovaním k ochrane územia) a tvoria podstatnú časť navrhovaných možností využívania primárneho technicky využiteľného  HEP.

Klasifikácia vodných elektrární

Podľa inštalovaného výkonu:
•	malé 		do 10 MW
•	stredné		od 10 – 100 MW
•	veľké		nad 100 MW

Malé vodné elektrárne (MVE) sa podľa inštalovaného výkonu členia ďalej na:
•	väčšie MVE s výkonom nad 60 kW
•	drobné MVE s výkonom od 35 – 60 kW
•	mikrozdroje - MVE s výkonom do 35 kW.

Návrh programu rozvoja využitia primárneho technicky využiteľného hydroenergetického potenciálu  SR (navrhnutý v roku 1998) v lokalitách s predpokladaným výkonom vyšším ako 60 kW do r.2010  podľa jednotlivých povodí a scenárov uvádzame v tabuľkách č.:4-15.

Komentár ku štruktúre uvádzaných údajov v predkladaných tabuľkách.
Prvá časť tabuliek je spracovaná pre každé povodie a scenár zvlášť . Skladá sa z údajov prezentujúcich toky, lokality a technické údaje o  prietoku, spáde, hltnosti, výkone a výrobe el. energie v dvoch etapách hodnotenia:
•	prvá - odpovedá vývoju využitia THEP  z roku 1998 (tab.č.4 - 15)
•	druhá - odpovedá verifikácii údajov  v r. 2000 (tab.č.4a - 15a).
V prvej etape sú horizonty ukončenia výstavby diel : r.2000, 2005 a 2010.
V druhej etape sú zahrnuté diela ukončené do r.2000 a predpokladané ukončenie ostatných do r.2010.
Druhá časť tabuliek predstavuje súhrnné údaje z jednotlivých povodí a využitie THEP.

Komentár k tabuľkám 1. scenára

Povodie Dunaja .o.z.
Budúce využitie THEP povodia Dunaja do r.2010 predpokladalo v prvom scenári realizáciu vodného diela Wolfsthal a troch MVE – Dobrohošť, Čierna Voda a Stará Myjava s celkovým prírastkom výkonu 76,3 MW a predpokladanou ročnou výrobou elektriny 463,5 GWh.

Povodie Váhu o.z.
V návrhu rozvoja využitia povodia sa predpokladalo s dobudovaním veľkých vodných elektrární a to viacúčelového vodného diela Sereď a riečneho stupňa Nezbudská Lúčka.
Zostávajúcu časť predstavovali malé vodné elektrárne, z ktorých sú v pokročilej projektovej 
príprave riečne stupne na Hornom Váhu – Švošov, Kraľovany, Hubová, Černová, Stankovany.
Z ostatných tokov povodia má najväčší význam rieka Nitra s už realizovanými vodnými elektrárňami. Navrhované lokality boli už len doplnením využitia tohoto toku, sú to MVE, ktoré už majú vybudované vzdúvacie zariadenia, alebo sú v pokročilej projektovej príprave. 
K roku 2010 predstavuje prírastok výkonu voči bilancii r.1998 – 99 MW a vo výrobe zvýšenie o 383,2 GWh.

Povodie Hrona.
Navrhované lokality patria do kategórie malých vodných elektrární a výkon ani jednej nepresahuje 5 MW.
Na samotnom toku Hrona bola vybudovaná len vodná elektráreň Veľké Kozmálovce a derivačná vodná elektráreň Zvolen.
Z celkového počtu navrhnutých 21 vodných elektrární sa predpokladá do r.2010 zrealizovať 8. Bola zahájená výstavba MVE Turá, je vydané stavebné povolenie na MVE Vozokany a územné rozhodnutie na MVE Hronská Dúbrava a Žiar nad Hronom. Celkový prírastok k roku  2010 vo výkone je 16,6 MW a vzrast výroby predstavuje 69,1 GWh.

Povodie Bodrogu a Hornádu.
Povodie má najmenší vyčíslený HEP zo všetkých povodí (nízke prietoky a hlavne spádové pomery).
Do rozvojového programu boli navrhnuté najvýhodnejšie lokality na toku Hornádu a Poprad, ktoré sú projektovo pripravené a MVE, na ktoré už bolo vydané stavebné povolenie, alebo územné rozhodnutie. Tu celkový prírastok k r.2010 je vo výkone 9,4 MW a vo výrobe el. energie 47 GWh.

Za všetky povodia predstavuje prírastok výkonu výšku 201,2 MW a výroby el. energie 962,7 GWh, čím vzrastie využitie THEP o 14,6 % voči využitiu THEP v r.1998 (57,5%) tj. na cca 72,1%.

Komentár k výsledným hodnotám  2.scenára vývoja využitia THEP.
Z navrhovaného programu výstavby vodných elektrární v rámci 2.scenára vyplýva nasledujúce zvýšenie výkonov a výrob v jednotlivých povodiach:
						Tabuľka č.3
Povodie	Prírastok  od r.1998 do r.2010	
	Výkon (MW)	Výroba  (GWh)	
Dunaj	76,2	463,0	
Váh 	115,5	439,9	
Hron	35,6	162,7	
Bodrog a Hornád	17,8	95,7	
Spolu	245,1	1161,3	

Zvýšením celkovej výroby el. energie o 245,1 GWh sa celkové využitie THEP v roku 2010 zvýši o cca 17,6 % voči r.1998 na 75,1%.

2. VERIFIKÁCIA EXISTUJÚCICH ZÁMEROV VÝSTAVBY VE

Celkový vývoj hospodárstva, neukončená reštrukturalizácia a privatizačný proces energetického sektora, chýbajúce finančné prostriedky, zdĺhavý prijímací proces novelizácie prekonaných zákonov a legislatívnych opatrení ako  aj vzrastajúce požiadavky na ochranu biodiverzity vodných tokov a ich blízkeho okolia  majú na uskutočnenie plánovaného rozvoja využitia THEP nepriaznivý vplyv.

Z celkového objemu zámerov výstavby VE a MVE (nad 60 kW) sa do r.2000  zrealizovalo 13 MVE s celkovým výkonom 7,338 MW s predpokladanou výrobou 35,212 GWh a to:
•	 v povodí Dunaj o.z. to bola výstavba MVE s inštalovaným výkonom 1,2 MW v lokalite Čierna Voda (Veľké Blahovo) na Malom Dunaji,
•	v povodí Váhu o.z. MVE s celkovým výkonom 1,55 MW v lokalitách - Okoličné, Selice, Ružomberok a Nováky II,
•	v povodí Hrona o.z. 4 MVE s celkovým výkonom 3,39 MW v lokalitách –Predajná, Zvolen, Turá a Klenovec,
•	v povodí Bodrogu a Hornádu o.z. tiež 4 MVE s celkovým výkonom 1,475 MW v lokalitách – Krompachy I, Družstevná pri Hornáde, Prešov a Šulín.
Realizácia navrhovaných vodných diel s ukončením v roku 2005 nie je reálna v takom počte ako sa uvažovalo v rozvojových programoch z r.1998. Väčšina z nich sa presúva do obdobia medzi rokmi 2001-2010 a niektoré až po r.2010. Vo verifikovaných zámeroch rozvoja THEP na jednotlivých povodiach sú zachované rovnaké princípy výberu ako na úrovni roku 1998.

Posúdenie realizácie vytýčeného rozvojového programu využitia technického hydroenergetického potenciálu z roku 1998 ako aj jeho prehodnotenie z pohľadu úrovne roku 2000 (verifikácia) je uvedené pre oba scenáre v tabuľkách č. 4a - 15a za textovou časťou.

Z uskutočnenej verifikácie rozvoja THEP do r. 2010 vyplývajú pre jednotlivé povodia podľa   stanovených scenárov nasledujúce zámery:

Scenár 1
-	v povodí Dunaja o.z. – dokončenie MVE Dobrohošť, výstavba VE Wolfsthal sa stala vzhľadom na stanovisko Rakúskej vlády (zákazu akejkoľvek výstavby v chránenej prírodnej rezervácii) nedostupnou,
-	v povodí Váhu o.z. – je predpoklad výstavby v 18 nových lokalitách so zvýšením súčasného potenciálu výkonu o 97,3 MW (v tom je zahrnuté aj zvýšenie výkonu VE Ladce o 3 MW), 
-	v povodí Hrona o.z. – je možné uvažovať s výstavbou na 16 lokalitách s predpokladaným výkonom nových zdrojov cca 13,3 MW,
-	v povodí Bodrogu  a Hornádu  o.z. – vzhľadom na priaznivé hydroenergetické pomery je zaujímavý hlavne dolný úsek Laborca s uvažovaním výstavby na štyroch lokalitách so súhrnným výkonom 3,78 MW. V oboch povodiach  je možnosť využitia THEP v 17 lokalitách so ziskom 8,897 MW.

Predpokladaný prírastok el. výkonu všetkých povodí predstavuje hodnotu 120,8 MW a výroby 480,4 GWh čo zvýši využitie THEP v r.2010 o cca 7,3 % tj. na 64,8%.

Scenár 2
-	v povodí Dunaja o.z. – sa uvažuje  využitie lokalít Šaštín- Stráže a Kuklov pre nové MVE a s dokončením MVE Dobrohošť,
-	v našom najvodnatejšom povodí Váh o.z. – sa vyhľadávací prieskum zameral na horný tok v úseku nad 300 rkm, tu sa vytypovalo 9 vhodných lokalít. Celkovo na tomto povodí sa uvažuje pre využitie THEP s 33 lokalitami s prínosom cca 113 MW ,z toho s dvomi lokalitami – Nezbudská Lúčka a Sereď pre výstavbu veľkých VE ( 22,5 a 51 MW). Podľa najnovšej verzie realizácia výstavby VE Sereď pripadá do úvahy len v prípade budovania vážskej vodnej cesty. 
-	v povodí Hrona o.z. – priaznivé hydrologické pomery na povodí, umožňujú využitie značného hydroenergetického potenciálu pre výstavbu MVE , najväčší počet nových energetických zdrojov v SR ( 52) sa preto sústredil na tomto povodí, ich energetický prínos je v predpokladanej sume inštalovaného 34,4 MW,
-	v povodí Bodrogu a Hornádu o.z. – možno konštatovať rovnako to, čo platí pre scenár 1. avšak počet vhodných lokalít je zvýšený na 41 s celkovým predpokladaným výkonom MVE -16,6 MW. 

Po prevedenej verifikácii predpokladaný prírastok el. výkonu všetkých povodí predstavuje hodnotu 165,4 MW a výroby 671,3 GWh, čo zvýši využitie THEP v r.2010 o cca 10,2 % tj. na 67,7%.

Po uskutočnení podrobnejšieho terénneho prieskumu, zhodnotení ekosystémov vodných tokov z hľadiska ochrany prírody a následného vypracovania dokumentácie o vodných tokoch MŽPSR dôjde k prehodnoteniu uvažovaných zámerov rozvoja využitia HEP a vylúčeniu niektorých uvažovaných stavieb následkom stavebného uzáveru  niektorých úsekov vodných tokov. 
Už v súčasnosti v povodiach kde sa zohľadnili požiadavky ochrany prírody, nastali zmeny vo využívaní THEP. Ako príklad uvádzame dve povodia.

Povodie Váhu
Z porovnania možného a súčasného využitia Váhu vyplýva, že v jeho povodí je stále k dispozícii cca 37% nevyužitého potenciálu, ukrytého ale už v dostatočne preskúmaných úsekoch Váhu :
•	úsek Váhu medzi VD Kráľová a VE Madunice (rkm 76 a 101,9)
•	úsek od  VE Lipovec po VD Žilina – nevyužitý úsek 12 km
•	úsek medzi Bešeňovou a Krpeľanmi – cca 35 km .

V roku 1991 a 1992 sa vykonali na tomto úseku prvé práce environmentálneho charakteru, ktoré považujú navrhovanú sústavu MVE (17 stupňov) ako celok z ekosociologického hľadiska za neprijateľnú, ale zároveň konštatovali, že uvedené nepriaznivé vplyvy nemusia nastať pri postupnej, ekologicky podmienenej výstavbe niekoľkých stupňov.

Rieka HRON
Na dĺžke toku 240 km s cca 400 m hydraulickým spádom poskytuje 558 GWh/r  technicky využiteľného hydroenergetického potenciálu. Pri rešpektovaní požiadaviek ochrany prírody, stanovených zákonom o ochrane prírody nie je možné už s týmito parametrami počítať a preto sa spracúvali environmentálne prijateľné riešenia energetického využitia rieky.
V súčasnosti je kľúčovým  ekologickým problémom akútny nedostatok prístupnej vody pre prírodu v okolí rieky. Narastajúce sucho a pokles hladiny v Hrone vplyvom úprav koryta spôsobuje veľkoplošné vysýchanie a odumieranie cca 1000 ha lužných lesov, vysýchanie opustených ramien odrezaných od rieky, ktorá má charakter nadregionálneho biokoridoru a je kostrou ekologickej stability levického regiónu.

Z týchto dôvodov budú potrebné technické úpravy pre:

•	lokálne zdvihnutie hladiny rieky a priľahlých podzemných vôd

•	umožnenie lokálného sezónneho vybrežovania vôd Hrona

•	sprietočnenia suchých ramien

•	minimalizácia vzdutia, budovanie biologicky únosných rybovodov a pod.

Na základe spomínaných ekologických zásad boli upresnené prvé najzložitejšie úseky, ktoré budú riešené vybudovaním riečnych stupňov s energetickým využitím (Vozokany, Turá, Marušová, Nový Tekov).

Bod b) vecnej náplne štúdie : Verifikáciu sumarizácie úsekov vodných tokov s najhodnotnejším využiteľným hydropotenciálom, na ktorých ŠOP nepripúšťa výstavbu VE nemožno pri súčasnej úrovni preskúmanosti a nejednotnom hodnotení ekosystémov vodných tokov z hľadiska ochrany prírody vykonať. Túto úlohu bude možné splniť až po  prijatí a uskutočnení v závere odporúčaných krokov. V  tabuľkách sú uvedené riečne kilometre a lokality ,v ktorých je možná výstavba VE.

3. STANOVENIE ENVIRONMENTÁLNYCH KRITÉRIÍ HODNOTENIA ÚSEKOV VODNÝCH TOKOV.

Pri posudzovaní výstavby vodných elektrární (VE) z hľadiska ochrany prírody je najdôležitejším hľadiskom situovanie VE  voči toku.
Podľa polohy VE voči toku sa delia na :
•	riečne, umiestnené priamo na toku a
•	derivačné, umiestnené na umelo vytvorenom kanáli, súbežnom s hlavným tokom.

Rozdiel medzi oboma je v spôsobe prehradenia toku. Pri riečnej VE je úplne prehradený tok a a v prípade derivačnej je iba časť hlavného toku odklonená do kanála. 

Negatívne následky vyplývajúce z tejto činnosti človeka neobchádzajú vodné toky a ich kontaktné biotopy. Akýkoľvek zásah do morfológie toku, narušenie vlastností povrchovej a podzemnej vody, zdecimovanie bioty, má nepriaznivý dopad na celé prírodné prostredie, čo sa súčasne nepriaznivo premieta do ekologickej stability krajiny ako celku. 

Pri stavbe derivačného kanála a vodnej elektrárne môže dôjsť k negatívnym vplyvom na okolitú prírodu v porovnaní s predchádzajúcim nenarušeným prírodným územím 
s takýmto dopadom:

1.	Narušenie prirodzeného transportu materiálu a živín dolu tokom.
Spomaľovaním prúdenia vody nad VE dochádza  k obmmedzeniu pohybu splavenín a ukladaniu jemných sedimentov. Pod VE je tok ochudobnený o časť živín akumulovaných v zdrží. V prípade veľkých VE alebo viacerých  po sebe nasledujúcich MVE treba rátať s nasycovaním vody plaveninami a vzniká  tzv. “hladná voda“.

2.	Narušenie kvality vody
Vo vzdutí nad VE môže dochádzať ku kumulácii znečisťujúcich látok, čo spôsobuje nepriaznivé zmeny v kyslíkovom režime rovnako ako aj zníženie možnosti aerácie a difúzie plynov z dôvodov malého čerenia, zamŕzania väčších plôch, hnilobných procesov.

3.	Obmedzenie migrácie vodných organizmov.
Po prehradení toku dochádza pod haťou k zamedzeniu obojstrannej migrácie vodných živočíchov, prehusteniu tiahnúcich rýb k neresištiam a stratám z neplnohodnotného neresu  a rozmnoženia.

4.	Narušenie oživenia toku
Výstavbou VE je ohrozená existencia pôvodne prúdomilných a štrkomilných druhov rýb a ich potravnej bázy. Zmeny dnového substrátu pre tieto ryby znamenajú vynútenú migráciu .a
Tento priestor obsadia druhy pomaly tečúcich vôd resp. druhy žijúce v nádržiach.
Rovnako môže dôjsť k zníženiu tejto potravinovej bázy ich prirodzených predátorov (vydier, vtákov).

5.	Narušenie pobrežných biotopov
Výstavbou vynútené výruby brehových porastov, lužných lesíkov a nelesnej drevinnej vegetácie. Odumretie koreňových systémov vplyvom zatopenia.

Pri výstavbe derivačných VE dochádza k :
•	narušeniu vodných biotopov, podobne ako u riečnych VE ale v oveľa nižšej intenzite
•	narušeniu pobrežných biotopov – iba v lokálne malom priestore. K výrazne negatívnemu ovplyvneniu brehových porastov v úsekoch pôvodného toku dochádza z titulu odberov pre derivačný kanál. Znížením riečnej hladiny môže dôjsť k postupnému vysychaniu brehových porastov.

Uvedeným negatívnym dôsledkom výstavby a prevádzky VE a MVE možno zabrániť resp. ich zmierniť na ekologicky únosnú úroveň viacerými technickými opatreniami, čo dokumentujú aj výsledky monitorovania nedávno aj dlhodobo prevádzkovaných VE a MVE (VD Žilina, VD Gabčíkovo, VE Madunice, PVE Čierny Váh a iné).

Výstavbou vodných diel sú najviac dotknuté bezpochyby životné nároky pôvodných hydrobioontov ( bentos, ryby) a vodných stavovcov (rybárik, vydra a pod.), preto im je venovaná najväčšia pozornosť. 
V minulosti budované klasické rybovody (na stupňoch vážskej kaskády) nefunkčné z dôvodu zlej konštrukcie a nepriaznivých hydrologických pomerov, sú v súčasnosti nahradené biokoridormi, ktoré umožňujú migrácie rýb a zamedzujú porušenie potravinového reťazca v danom toku.
Vo výbere biokoridoru je potrebné uprednostňovať obtokové kanále s prirodzene utváranými brehmi, dnom a pozdĺžnym sklonom 1:15 až 1:20. Kritéria pre stavbu biokoridoru určujú nasledujúce parametre:
•	minimálne šírky rybovodu (podľa veľkosti toku)
•	maximálna výška stupňov rybovodu
•	maximálna rýchlosť prúdenia vody v rybovode a stála hĺbka vody v jednotlivých sekciách

Dolné vyústenie rybovodov riešiť pod vyústením vody z turbín.
Pre zamedzenie prístupu pytliakov k týmto zariadeniam zabezpečiť ich ochranu oplotením.
Výška hate u MVE by nemala presiahnuť 2 –2,5 m. 
Konkrétne situovanie hate posudzovať individuálne podľa charakteru toku a jeho ichtiofauny. Uprednostňovať lokality vo fluviálnych úsekoch, kde už prirodzeným spôsobom vzniká hlboká pláň s pomaly tečúcou vodou.
Práce na výstavbe (hate, odberného zariadenia, prívodného a odpadového kanála, rybovodu, budovy a strojného zariadenia), hlavne zemné práce priamo v koryte toku, vykonať v čo najkratšom čase s minimalizáciou zásahov do prirodzeného koryta toku a v termín stanoviť podľa obdobia neresu rozhodujúcich druhov rýb v danej lokalite.

Naopak pozitívny vplyv môže mať zdŕž nad VE na zahĺbených úsekoch riek, popri ktorých sa nachádzajú vysychajúce mokrade (vysychajúce prírodné rezervácie). Pri zdvihu hladiny podzemných vôd (blízko pod resp. nad terén) sa vplyvom podmáčania zmenia spoločenstvá na lužných lúkach a v bylinnom poraste na vhlkomilné, čo môže zvýšiť biodiverzitu v lokalite.

Jednoznačne pozitívny vplyv na životné prostredie má výstavba VE a MVE v nasledujúcich prípadoch:
•	výroba el. energie je ekologicky najtolarentnejšia,
•	je domácim energetickým zdrojom,
•	riešenie problému tvorenia ľadochodov a vytvárania ľadových bariér,
•	vylúčenie záplav,
•	ochrana pred 100 a 1000 ročnými vodami ,
•	ekologizácia a krajinotvorné dotvorenie regiónu (VD Žilina),
•	využitie pre závlahové systémy (HEP sa u nás spravidla využíva na viacúčelových vodohospodárskych dielach s energetickým využitím).

Ďaľšie oblasti pozitívneho vplyvu výstavby VE a MVE:

•	v  elektrizačnej sústave SR zastávajú regulačnú funkciu vo výkone ako aj v dodávanej el. energii,
•	vytvorenie podmienok pre perspektívnu lodnú dopravu (Dunaj, Váh),
•	využitie pre závlahové systémy (HEP sa u nás spravidla využíva na viacúčelových vodohospodárskych dielach s energetickým využitím),
•	pri celej rade týchto diel vznikajú rekreačné, oddychové a športové zóny.

Posudzovanie akýchkoľvek vodných stavieb z pohľadu dopadu na životné prostredie sa dodnes robilo na základe ustanovení zákona č.127/94 Z.z. o posudzovaní vplyvov na životné prostredie, platného zákona č.287/1994 Z.z. o ochrane prírody a krajiny, v platnom znení a pokynov MŽP SR č.8/97 – 4 na posudzovanie výstavby malých vodných elektrární z hľadiska ochrany prírody a krajiny.
V súčasnosti je v štádiu pripomienkovania návrh nového zákona o vodách, kde je predmetom právnej úpravy komplexná reglementácia spoločných vzťahov týkajúcich sa vôd. Rozdiel voči predchádzajúcemu zákonu o vodách je systém ochrany a používania vôd, ktorý zahrňuje aj vodné ekosystémy a od vôd závislé krajinné ekosystémy. Dotýka sa aj režimu povoľovania vodných stavieb na základe odchyliek uvedených v príslušnom paragrafovom znení tohoto zákona. Podľa nich žiadna vodná stavba nemôže byť povolená a legálne postavená, ak znemožní prirodzený kolobeh vody v prírode, ochranu vôd, ochranu pred povodňami, prirodzenú migráciu rýb a iných vodných živočíchov.

Ministerstvo životného prostredia v r.1997 vydalo pokyn č.8/97-4  na posudzovanie výstavby malých vodných elektrární z hľadiska ochrany prírody a krajiny. 

Cieľom posledných uvedených pokynov je:
•	ustanovenie jednotného postupu a kritérií hodnotenia a kategorizácie tokov z hľadiska ochrany prírody a krajiny 

•	stanovenie zásad posudzovania zámerov výstavby MVE pri vydávaní vyjadrení, súhlasov a výnimiek podľa zákona NR 287/1994 o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov,

•	predchádzanie negatívnym vplyvom výstavby MVE na prírodu a krajinu,

•	zhodnotenie účinkov jednotlivých MVE a sústavy MVE na jednom toku na prírodu a krajinu,

•	zjednotenie postupu posudzovania zámerov na výstavbu MVE a ich sústav na toku v zmysle zákona 127/94 o posudzovaní vplyvov na životné prostredie,

•	zabezpečenie podmienok pre zachovanie biologickej diverzity vodných tokov zvýšenou ochranou ich reprezentatívnych častí.

Posudzovanie zámerov výstavby MVE z hľadiska dopadov na životné prostredie a krajinu
sa vykonáva v zmysle zákona č. 127/94 o posudzovaní vplyvov na životné prostredie a:
1.	je povinné u všetkých MVE, u ktorých výška hrádze nad základovou líniou presahuje 10 m, alebo objem nádrže je nad 1 mil.m3 alebo rozloha nádrže je nad 100 ha,
2.	podlieha zisťovaciemu konaniu  u MVE, pri ktorých je výška hrádze nad základnou   líniou od 3 do 8 m alebo objem nádrže do 1.mil. m3 alebo rozloha nádrže je od 10 do 100 ha
3.	podlieha zisťovaciemu konaniu aj keď nádrž nespĺňa parametre podľa bodu 2 ak sa vo výstavbou  dotknutom území MVE nachádzajú:
- najvýznamnejšie veľké vodné ekosystémy,
- veľmi významné veľké ekosystémy,
- významné stredne veľké a malé vodné ekosystémy alebo
- najvýznamnejšie pobrežné ekosystémy určené orgánom ochrany prírody a krajiny

Hodnotenie výstavby VE podľa zákona č.287/94 Z.z. o ochrane prírody a krajiny v znení
neskorších predpisov najmä:

1.	posúdenia vhodnosti lokalizácie VE vzhľadom na ochranu:
•	reprezentatívnych častí toku,
•	vodných a pobrežných ekosystémov 
2.	zhodnotenia využitia hydroenergetického potenciálu toku v danom profile,
3.	stanovenia osobitných podmienok a kompenzačných opatrení na odstránenie alebo zníženie predpokladaných negatívnych účinkov VE na prírodu a krajinu.

Pretože legislatívne ustanovenia týkajúce sa environmentálnych kritérií pri posudzovaní dopadov výstavby vodných stavieb (aj VE a MVE) v doteraz platných zákonoch sú nekonformné a doterajšie poznatky z prieskumu jednotlivých tokov nemajú komplexný charakter nie je možné podľa nich bez ďalšieho podrobnejšieho terénneho prieskumu zaujať k uvažovaným zámerom často objektívne stanovisko. 
Preto je potrebné, aby pracoviská ochrany prírody mali k dispozícii dostatočnú jednotne spracovanú databázu kvality ekosystémov vodných tokov Slovenska, ktorá umožní na jednej strane toky pred živelnými zásahmi chrániť a na druhej strane zabezpečiť v rámci návrhu opatrení odstránenie negatívnych javov a len v opodstatnených prípadoch odsúhlasí uvažovaný zámer. 

Prvý krok k uvedenému cieľu  spracovanie - Metodiky pre jednotné hodnotenie ekosystémov vodných tokov z hľadiska ochrany prírody a krajiny- , urobil kolektív pracovníkov Centra ochrany prírody a krajiny SAŽP Banská Bystrica na požiadanie MŽP.

V predloženej metodike je hodnotený ekosystém vodných tokov z hľadiska hydrologického, geomerfologického, faunistického a vegetačného. 

Základnými kritériami hodnotenia sú prírodoochranné prvky: územná ochrana a ekologická stabilita krajiny nadregionálneho významu dané predovšetkým platnými legislatívnymi normami (najmä zákon č.287/94 Z.z. o ochrane prírody a krajiny). 

Na základe jeho ustanovení bude potrebné pri hodnotení brať do úvahy:
1.	existujúci stupeň ochrany vlastného toku,

2.	možnosť územnej ochrany - časti vodných tokov alebo líniové objekty možno vyhlásiť za chránené v kategórii prírodná pamiatka,
Pokiaľ územie predstavuje biokoridor alebo plní funkciu biocentra alebo interakčného prvku regionálneho významu  možno mu podľa §16 priradiť štatút chráneného areálu,

3.	Hodnotenie toku alebo jeho úseku sa uskutoční podľa príslušných paragrafových ustanovení zákona, odpovedajúcich charakteru územia (voľná krajina, územie chránenej krajinnej oblasti, národný park ), cez ktorý tok  resp. tento úsek pretekajú.

4.	Zo zákona vyplýva tiež potreba zabezpečenia alebo zlepšenia ekologickej stability územia, danej zachovaním biocentier, biokoridorov a interakčných prvkov.

Aj v prípade geomorfológie, hydrológie a vegetácie sú prvky ochrany prírody súčasťou pasportizačných listov.

Pre zaradenie jednotlivých úsekov toku do príslušnej kategórie okrem vegetačného, fauny, kvality vody a geomorfológie toku budú hrať významnú úlohu všetky uvedené prvky ochrany prírody vrátane výskytu chránených a ohrozených druhov flóry a fauny. 

Ďalším dôležitým ukazovateľom hodnotenia je zachovalosť, resp. narušenosť ekosystému vodného toku a možnosť renaturácie a revitalizácie dotknutej časti ekosystému. 

Sumarizáciou analytických údajov, získaných najmä terénnym prieskumom, sa uskutoční syntéza a následne odvodí celková relatívna ekologická hodnota toku.
Na základe výsledkov zaradenia jednotlivých úsekov ekosystému toku budú tieto úseky farebne vyznačené na výsledných mapách v mierke 1: 25 000 a prenesené aj do máp s mierkou 1: 50 000. Prípadná digitalizácia sa vykoná z mapy 1: 25 000..  
Mapy 1:25 000 s grafickým znázornením hodnoty úsekov toku budú dôležitým podkladom ochrany prírody pre posudzovanie konkrétnych vplyvov pripravovaných technických zásahov (napr. zdrží, priehrad, úpravy tokov, dopravných trás, energovodov, meliorácií, zmien poľnohospodárskych či lesných kultúr, plánovaných rekreačných, obytných či výrobných zón na kontaktnej nive), preto je nevyhnutné archivovať pre každý úsek toku pracovné mapy 1:25 000 so zakreslením jeho hodnoty. Analogicky to platí aj pre výslednú syntetickú mapu 1:25 000 a tabuľku .

Hodnotené úseky tokov budú zaradené podľa výslednej bodovej hodnoty  do 5 –tich nasledujúcich kategórií : 

Číslo kategórie	Priemerná bodová
Hodnota  úsekov toku
	Počet bodov	Grafické vyjadrenie 
Na mapovom podklade
V M 1:25 000, M 1: 50 000	
I.	Úseky ekosystému toku s vysokou priemernou bodovou hodnotou	4,1-5 bodov	Farba červená, plná čiara
___________
	
II.	Úseky ekosystému toku  s pomerne vysokou priemernou bodovou hodnotou	3,1-4 body	Farba červená, bodkovaná čiara  (..........)	
III.	Úseky ekosystému toku  s priemernou bodovou hodnotou	 2,1-3 body	Farba zelená, plná čiara
___________
	
IV.	Úseky ekosystému toku  s pomerne nízkou priemernou bodovou hodnotou	1,1-2 body	Farba čierna, bodkovaná čiara (..........)	
V.	Úseky ekosystému toku  s nízkou priemernou bodovou  hodnotou (antropicky narušené)	 0 - 1 bod	Farba čierna, plná čiara
____________	

Najväčší význam z hľadiska ochrany prírody majú úseky tokov, ktorých relatívna ekologická hodnota neklesne pod 3 body. Ak úseky s bodovou hodnotou v rozmedzí 3-5 bodov tvoria nad 75 %-ný podiel z celého toku je potrebné považovať tento tok za nedotknutý pre výstavbu MVE a VE.
Pre výstavbu MVE prichádzajú do úvahy úseky tokov, resp. toky, ktoré sú na podstatnej dĺžke toku odprírodnené (viac ako 75%) tzn., kde prevláda podiel úsekov ktorých relatívna ekologická hodnota je v rozmedzí 1 - 2,9 bodu (kategória pomerne nízko hodnotný až nízko hodnotný).

Kritéria hodnotenia sa vzhľadom na to, že nie sú jednoznačné v súčasnosti upresňujú a budú ešte v priebehu oponentného konania zapracované do návrhu Metodiky na hodnotenie ekosystémov vodných tokov z hľadiska ochrany prírody a krajiny.as   jednoznačnosť

4. Hodnotiace  kritériá  ekosystémov  vodných  tokov 

Aby sme dospeli ku hlavnému cieľu, ktorým je hodnotenie ekosystémov vodných tokov, je nevyhnutné najprv zistiť, aký je charakter a súčasný stav jednotlivých abiotických a biotických zložiek zastúpených v rámci vodnej a príbrežnej zložky vodného ekosystému. Výsledné hodnotenie je teda založené na šiestich charakteristikách ekosystému (A až F). 
	
Hodnotiacimi kritériami vodnej zložky ekosystému sú:

A)	geomorfológia a hydrológia toku,
B)	 kvalita vody, 
C)	 rastlinstvo a
D)	 fauna, na rozdiel od príbrežnej zložky ekosystému, kde hodnotiacimi kritériami sú len prvky reprezentované flórou a vegetáciou (E) a faunou (F).

1.Vodná zložka ekosystému):	  A.Geomorfológia a hydrológia  toku
B. Kvalita vody (aj environmentálne hodnotenie rizík zo znečistených sedimentov pre vodné organizmy)
	  C. Rastlinstvo 
	  D. Fauna:   a) evertebratofauna
                                                                                    b) ichtyofauna
                                                                                    c) ornitofauna
                                                                                    d) teriofauna 

2. Príbrežná zložka ekosystému):	E.Rastlinstvo:a) sprievodná vegetácia tokov
                                                                                     b) vegetácia lužných lesov
                                                                       c) vegetácia stojatých vôd, močiarov,   rašelinísk a slatín 

	F. Fauna:       a) ichtyofauna
                                                                                     b) batrachofauna
                                                                                     c) ornitofauna
                                                                                     d) teriofauna 

3. Rušivé (antropogénne vplyvy).

4. Ochrana prírody.

Okrem kvality vody všetky ďalšie hodnotiace kritériá, tzn. geomorfologické  a hydrologické vlastnosti toku, štruktúra a zloženie flóry a vegetácie, je nutné získať terénnym prieskumom. Poznatky je možné následne doplniť aj z dokumentačných fondov ochrany prírody, za predpokladu, že sa jedná o odborné údaje nie staršie ako 2 roky. 

Z dokumentačných fondov tiež preberané údaje potrebné pre zhodnotenie ochranárskych kritérií súvisiacich s územnou ochranou, vymedzením biokoridorov, biocentier a pod. Slúžia ku priamemu sumarizovaniu hodnotenia.

Pri hodnotení kvality vody sa vychádza z platnej normy a prislušných legislatívnych opatrení a nariadení vlády.. 

Pri hodnotení fauny prebieha sumarizácia postupne. Primárne hodnotenie tvoria údaje získané z podkritérií, ktoré sú reprezentované získanými hodnotami štyroch vybraných skupín živočíchov (evertebratofauna, ichtyofauna, ornitofauna, teriofauna) pri vodnej zložke ekosystému a štyroch vybraných skupín (ichtyofauna, ornitofauna, teriofauna a batrachofauna) pri príbrežnej zložke ekosystému.

Kým prvky významné z hľadiska ochrany prírody sú pri vegetácii, prípadne pri geomorfologickej charakteristike zahrnuté do jednotlivých stanovených hodnotiacich kategórií, pri faune predstavujú nadradené kritériá, ktoré sa v konečnom bodovom hodnotení pripočítavajú k výsledným hodnotám fauny v rámci podkritérií.

Sumarizáciou údajov z jednotlivých sledovaných disciplín, ktorá je v konečnom efekte vyjadrená postupnou hierarchizáciou priamoúmernou počtu  pridelených  bodov, dospejeme k tomu, aká je najprv ekologická hodnota jednotlivých sledovaných úsekov toku a následne po sčítaní a spriemerovaní údajov i celková relatívna ekologická hodnota celého toku. 

Z celkovej relatívnej ekologickej hodnoty toku a ďalších špecifikovaných vlastností zistíme, do ktorej z celoslovenských kategórií je možné príslušný tok zaradiť.  

5. ZÁVER

Vzhľadom na veľkosť spotreby el. energie a prírodné danosti Slovenska, nemôže HEP ani pri úplnom využití pokryť celú spotrebu elektriny SR. Pri cca  20% -nom podiele na výrobe elektrickej energie v SR, významnou mierou rieši potreby regulačného výkonu a regulačnej práce pre energetickú sústavu SR, najmä po pripojení k elektrizačnej sústave západnej Európy ÚCTE.

Vláda  SR vo svojom programovom vyhlásení medzi iným uložila riešiť zvýšenie využívania  trvalo obnoviteľného hydroenergetického potenciálu. V súčasnosti viac ako 40 %  nášho hydroenergetického potenciálu nie je využitých, čo obrazne povedané znamená, že zo Slovenska ročne „odteká“ okolo 3,42 mil. t nášho hnedého uhlia. 

Na podporu využívania HEP –u bola rezortom pôdohospodárstva a hospodárstva v bode B/5 uznesenia vlády SR č. 562/93 daná úloha, legislatívne doriešiť prípravu, výstavbu a prevádzku vodohospodárskych diel s energetickým využitím tak, aby ciele vytýčené  pre využitie HEP v energetickej koncepcii boli splnené.

Z uvedeného prehľadu verifikovaného predpokladaného rozvoja využitia technického HEP je však zrejmý útlm výstavby veľkých vodných elektrární ako aj MVE, čo je zapríčinené hlavne nepriaznivou finančnou situáciou ako aj súčasným postojom inštitúcií ochrany životného prostredia. Pritom zvyšovanie využitia THEP, predovšetkým výstavbou MVE ,je  technicky aj energeticky reálne na celom území Slovenska. 

Na druhej strane, následky nerozumne a unáhlene odsúhlasených investičných zámerov by mohli spôsobiť trvalé a nenávratné škody a tým podporiť ďalšiu devastáciu už i tak narušeného životného prostredia.

Preto jedine zosúladenie záujmov ekológie  a energetiky je zárukou rozumnej a reálnej cesty na záchranu ekosystémov  a efektívneho energetického využitia jednotlivých povodí Slovenska.

V záujme dosiahnutia tohoto cieľa  je potrebná vzájomná spolupráca všetkých zainteresovaných zložiek - Ministerstva hospodárstva, Ministerstva životného prostredia , Ministerstva  pôdohospodárstva a pridružených organizácií podľa navrhovaných nasledujúcich krokov:

1.	Na základe odsúhlasenej navrhovanej „Metodiky hodnotenia ekosystémov vodných tokov z hľadiska ochrany prírody a krajiny“ urobiť zhodnotenie a kategorizáciu vodných tokov.

2.	Zhodnotiť a stanoviť reálny vývoj potreby elektrickej energie a  spotreby primárnych energetických zdrojov na obdobie do r.2010, na základe nielen predpokladaného vývoja makroekonomických ukazovateľov, ale aj predpokladaného vývoja hospodárstva a sociálneho prostredia spoločnosti.

3.	Spracovať s ohľadom na :

- vypracovanú prognózu reálneho vývoja potreby el. energie, 
- záväzky, vyplývajúce z podpísaných medzinárodných protokolov o obmedzení emisií SO2, CO, CO2 a plynov spôsobujúcich „skleníkový efekt“, 
- podmienky, vyplývajúce z pripojenia ES SR na ÚCTE, (regulačné a zálohové výkony),
- vládne uznesenie o odstavení blokov JE V1 v Jaslovských Bohuniciach,
program nasadzovania jednotlivých zdrojov do ES Slovenska.

4.	Prehodnotiť celkový hydroenergetický potenciál Slovenska podľa spracovanej kategorizácie vodných tokov.

5.	Prehodnotiť možnosti využívania technického HEP na základe prijatej metodiky a spoločných kritérií, zahrňujúcich ekologické, technické a ekonomické hľadiská.

6.	Do predkladaných legislatívnych noriem zakomponovať zásady, ktoré budú podporovať výstavbu ekologicky prijateľných vodných diel.

Zoznam použitej literatúry:

EGÚ –Výskumný ústav energetický:	Posúdenie možnosti výstavby alternatívnych zdrojov na báze obnoviteľných a druhotných energetických zdrojov s možnosťou nasadenia po roku 2000,Výskumná správa, december 1997,
EGÚ – Výskumný ústav energetický :	Návrh programu rozvoja alternatívnych zdrojov na Slovensku do r.2010,Výskumná správa, december 1998,

EGÚ - Výskumný ústav energetický:	Analýza možností uplatnenia alternatívnych zdrojov na báze obnoviteľných a druhotných zdrojov energie po roku 2000 v SR, august 1998

Zborník: Seminár o prínose rozvoja využívania primárneho a sekundárneho hydropotenciálu na výrobu el. energie pri ochrane životného prostredia, máj 1997

Ministerstvo životného prostredia:	Návrh:  Metodiky na hodnotenie ekosystémov vodných tokov z hľadiska ochrany prírody a krajiny, október 2000