Title: ZMLUVA
Author: fafcts
Last saved by: Peter
Company: kchtl uk

dohoda 

medzi 
vládou Slovenskej republiky 
a 
vládou Fínskej republiky 
o medzinárodnej cestnej doprave

Vláda Slovenskej republiky a vláda Fínskej republiky (ďalej len ”zmluvné strany”), 

želajúc si podporiť, v záujme prehĺbenia vzájomných hospodárskych vzťahov, rozvoj cestnej osobnej a nákladnej dopravy medzi oboma štátmi

dohodli sa takto:

ČASŤ I
ROZSAH POUŽITIA

Článok 1

Ustanovenia tejto dohody sa vzťahujú na medzinárodnú cestnú osobnú a nákladnú dopravu medzi územiami štátov zmluvných strán a na tranzitnú prepravu cez ich územia. Ustanovenia sa takisto vzťahujú na prepravu osôb a tovaru medzi dvoma miestami ležiacimi na území štátu  zmluvnej strany (kabotáž), ako aj medzi územím štátu  jednej zo zmluvných strán a tretím štátom, vozidlami evidovanými na území štátu druhej zmluvnej strany.

ČASŤ II
vymedzeniE pojmov

Článok 2

1. Na účely tejto dohody: 

a) 	“dopravca” znamená fyzickú osobu alebo právnickú osobu, ktorá je oprávnená  v štátoch zmluvných strán na základe právneho povolenia v štáte zriadenia prevádzkovať medzinárodnú cestnú osobnú a nákladnú dopravu v súlade 
s príslušnými vnútroštátnymi právnymi predpismi, a to pre vlastné potreby, pre cudzie potreby alebo za odmenu;
b) 	“vozidlo” znamená motorové vozidlo alebo kombináciu vozidiel, z ktorých je aspoň motorové vozidlo evidované na území štátu jednej zo zmluvných strán, a ktoré sa využíva výlučne na prepravu tovarov alebo osôb;
c) 	„autobus“ a „autokar“ znamená vozidlá, ktoré boli navrhnuté a skonštruované na účely  prepravy viac ako deviatich osôb vrátane vodiča;
d) 	“pravidelná osobná doprava” znamená prepravu osôb podľa určených cestovných poriadkov po určených trasách, pričom cestujúci nastupujú a vystupujú na vopred určených zastávkach;
e) 	„príslušné orgány“ znamená
•	v prípade Slovenskej republiky:   Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií  Slovenskej republiky
•	v prípade Fínskej republiky:         Ministerstvo dopravy a spojov.

2. Pre ostatné pojmy okrem uvedených sa na túto dohodu vzťahujú vymedzenia pojmov obsiahnuté v medzinárodných dohodách, ktorými sú zmluvné strany viazané, ako aj vymedzenia pojmov Výborom vnútrozemskej prepravy Ekonomickej komisie pre Európu, ktorý je podriadený OSN.

ČASŤ III
OSOBNÁ DOPRAVA

Článok 3

1. Pravidelná osobná doprava medzi oboma štátmi a tranzitná doprava cez ich územia podlieha spoločnému schváleniu príslušnými orgánmi štátov zmluvných strán.

2. Príslušné orgány štátov zmluvných strán spoločne stanovia podmienky udelenia povolenia na hladkú a efektívnu prevádzku pravidelnej osobnej dopravy.

3. Žiadosť adresovaná príslušnému orgánu štátu zmluvnej strany, musí obsahovať dokumenty s relevantnými informáciami (navrhované cestovné poriadky, trasu, obdobie prevádzky prepravy v rámci roka, plánovaný dátum začiatku prevádzky dopravy, ako aj informácie, ktoré sa týkajú používania Európskej dohody o práci posádok vozidiel v medzinárodnej cestnej doprave z 1. júla 1970 (AETR). Príslušné orgány môžu požadovať ďalšie informácie, ktoré považujú za potrebné.

Článok 4

1. Každá nepravidelná autobusová, autokarová doprava, ktorá sa neuvádza v článku 3, nepodlieha udeleniu prepravného povolenia.

2. V prípade kyvadlovej dopravy a príležitostnej dopravy musí mať vodič počas jazdy pri sebe zoznam cestujúcich.

ČASŤ IV
NÁKLADNÁ DOPRAVA

Článok 5

Preprava tovaru medzi územiami štátov zmluvných strán alebo tranzitom cez ich územia, s výnimkou prepráv uvedených v článku 6, podlieha udeleniu prepravného povolenia.

Článok 6

Od prepravného povolenia sú oslobodené tieto kategórie prepráv:
a) 	preprava poškodených alebo havarovaných vozidiel a preprava servisných vozidiel;
b) 	preprava zdravotníckeho materiálu a zariadení, ktoré sú nevyhnutné v naliehavých prípadoch, osobitne v prípade pomoci pri prírodných katastrofách a pri humanitnej pomoci;
c) 	preprava umeleckých diel a predmetov, ktoré sú určené na veľtrhy a výstavy alebo na nekomerčné účely;
d) 	preprava majetku, príslušenstva a zvierat určených na nekomerčné účely, na divadelné, hudobné, kinematografické, športové alebo cirkusové predstavenia, veľtrhy alebo slávnosti a na rozhlasovú, filmovú alebo televíznu produkciu a z nich;
e) 	preprava zomrelých;
f) 	iné kategórie prepravy vzájomne odsúhlasené príslušnými orgánmi štátov zmluvných strán.

ČASŤ V
vŠeobecné ustanovenia

Článok 7

Dopravca, ktorý má sídlo na území štátu jednej zmluvnej strany, nesmie vykonávať prepravu medzi dvoma miestami ležiacimi na území štátu druhej zmluvnej strany (kabotáž), pokiaľ mu príslušný orgán štátu druhej zmluvnej strany na tento účel neudelí osobitné povolenie.

Článok 8

Dopravca so sídlom na území štátu jednej zmluvnej strany môže vykonávať prepravu medzi územím štátu druhej zmluvnej strany a tretím štátom len na základe osobitného prepravného povolenia udeleného na tento účel príslušným orgánom štátu druhej zmluvnej strany.

Článok 9

1. Pokiaľ ide o hmotnosť a rozmery vozidiel, každá zmluvná strana sa zaväzuje, že na vozidlá evidované v štáte druhej zmluvnej strany nebude uplatňovať prísnejšie podmienky ako na vozidlá evidované vo vlastnom štáte.

2. Ak hmotnosť alebo rozmery vozidla alebo súpravy vozidiel vykonávajúcich prepravu prekročia povolenú maximálnu hodnotu v štáte zmluvnej strany, príslušný dopravca môže prepravu vykonať len na základe osobitného povolenia udeleného pred začatím prepravy príslušným orgánom štátu tejto zmluvnej strany.

Článok 10

Preprava nebezpečného tovaru musí spĺňať ustanovenia Európskej dohody 
o medzinárodnej cestnej preprave nebezpečných vecí z 30. septembra 1957(ADR).

Článok 11

1. Vozidlá evidované v štáte jednej zmluvnej strany, ktoré vykonávajú prepravu podľa tejto dohody na území štátu druhej zmluvnej strany, sa na základe reciprocity oslobodzujú od všetkých daní a iných platieb vyrubovaných za vlastníctvo a používanie vozidiel na tomto území.

2. Oslobodenie uvedené v tomto článku sa nevzťahuje na cestné mýta a dane (poplatky za používanie), na daň z pridanej hodnoty ani na clo a spotrebnú daň za spotrebu paliva motorových vozidiel, okrem paliva, ktoré sa nachádza v bežných palivových nádržiach vozidiel vstupujúcich na územie štátu druhej zmluvnej strany.

Článok 12

Dopravcovia a osádky vozidiel musia počas vykonávania prepravy na území štátu druhej zmluvnej strany dodržiavať vnútroštátne právne predpisy, ktoré platia na území tohto štátu.

Článok 13

Príslušné orgány štátu jednej zmluvnej strany sú povinné oznámiť každé vážne porušenie ustanovení tejto dohody príslušnému orgánu štátu druhej zmluvnej strany a prijať vhodné opatrenia, aby sa takýmto porušeniam dohody predchádzalo.

Článok 14

Príslušné orgány štátov oboch zmluvných strán zriadia zmiešanú komisiu na účely výkladu a vykonávania tejto dohody, ktorá sa bude schádzať striedavo v oboch štátoch na žiadosť jedného z príslušných orgánov štátu zmluvnej strany.

ČASŤ VI
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA 

Článok 15

1. Táto dohoda podlieha schváleniu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi oboch zmluvných strán a nadobudne platnosť tridsiatym dňom po vzájomnom písomnom oznámení oboch zmluvných strán, že boli splnené podmienky stanovené vnútroštátnymi právnymi predpismi pre nadobudnutie platnosti tejto dohody.
2. Táto dohoda sa uzaviera na obdobie jedného roka a jej platnosť bude automaticky predlžovaná vždy o ďalší rok, ak ju žiadna zo zmluvných strán písomne nevypovie najneskôr tri mesiace pred uplynutím jej platnosti.

3. Dňom nadobudnutia platnosti tejto dohody vo vzťahu medzi Slovenskou republikou a Fínskou republikou skončí platnosť Dohody medzi vládou Československej socialistickej republiky a vládou Fínskej republiky o medzinárodnej cestnej preprave, podpísanej v Helsinkách 23. Februára 1970.

Dané v ..............……….............., dňa……................................., v dvoch pôvodných vyhotoveniach, každé v slovenskom, fínskom a anglickom jazyku, pričom všetky texty sú rovnako autentické. V prípade rozdielnosti výkladu ustanovení tejto dohody je rozhodujúce znenie v anglickom jazyku.

Za vládu	Za vládu 
Slovenskej republiky:                                   Fínskej republiky: