Stratégia informatizácie spoločnosti v SR
prioritná oblasť

Elektronické podnikanie a obchod

 

Elektronické podnikanie a obchod

1	Strategické ciele
Rozvoj elektronického obchodu predstavuje jednu z dôležitých podmienok zachovania a zvyšovania konkurencieschopnosti slovenskej ekonomiky a jej schopnosti participovať v medzinárodnej deľbe práce s hospodársky vyspelými krajinami. Elektronický obchod má veľký vplyv na budúce obchodné vzťahy, na tvorbu a uplatňovanie obchodnej politiky v rámci domácom aj medzinárodnom. K základným prednostiam elektronického obchodu a podnikania patrí najmä:
•	zvýšenie konkurencieschopnosti komerčných subjektov, najmä v dôsledku minimalizácie nákladov, vysokej rýchlosti a efektívnosti uskutočňovaných obchodných a výrobných operácií,
•	možnosť interaktívnej komunikácie neobmedzenej ani časom, ani miestom (globalizácia obchodu),
•	rozšírenie ponuky a dopytu po výrobkoch a službách a posilnenie hospodárskej súťaže,
•	zapojenie sa do medzinárodnej deľby práce a do medzinárodných obchodných procesov,
•	možnosť tvorby nových produktov a služieb v elektronickom prostredí,
•	rozvoj nových technológií a služieb súvisiacich s plošnou penetráciou elektronického obchodu.
Vďaka vyššie uvedeným atribútom umožňuje elektronický obchod aj malým a stredným podnikom úspešne pôsobiť na globálnom trhu. Mimo priamych ekonomických dosahov na komerčnú sféru má elektronický obchod priamy dosah aj na fungovanie verejnej správy. Informatizácia verejnej správy je vlastne jednou z foriem elektronického obchodu zameraná na zefektívnenie a skvalitnenie služieb verejnej správy smerom k občanom. Nasadením technológií elektronického obchodu v oblasti verejnej správy je možné dosiahnuť:
•	zníženie nákladov na činnosť verejnej správy,
•	skvalitnenie a zefektívnenie vnútorných procesov verejnej správy,
•	zabezpečenie trvalej dostupností služieb verejnej správy občanom.
Elektronický obchod je relatívne novou, rýchle sa rozvíjajúcou oblasťou, pre ktorú sa všeobecne prijímané pravidlá ešte len vytvárajú. V dokumente Global Action Plan for Electronic Commerce, vypracovanom pre OECD, sú sformulované základné princípy, ktoré je možné prijať ako východiská pre podporu rozvoja elektronického obchodu v SR:
•	Rozvoj elektronického obchodu by mal byť zabezpečovaný v úzkej koordinácii súkromného sektora a verejného sektora. Súkromný sektor zabezpečuje nasadzovanie komerčných riešení a rozvoj technológií, štátny sektor vytvára legislatívne podmienky pre rozvoj elektronického obchodu.
•	Legislatívne podmienky pre rozvoj elektronického obchodu nemožno zúžiť len na vlastnú legislatívu upravujúcu procesy elektronického obchodu, ale treba sa zamerať aj na vytváranie celospoločenských podmienok stimulujúcich investície a rozvoj elektronického obchodu.
•	Účasť na procesoch elektronického obchodu by mala prebiehať v otvorenom, transparentnom a korektnom trhovom prostredí. Prípadná štátna intervencia a podporné mechanizmy a stimuly musia byť jasné, transparentné, objektívne, nediskriminačné, flexibilné, technologicky neutrálne a jej rozsah nesmie presahovať potrebné minimum. 
•	Elektronický obchod je vo svojej podstate globálny a preto aktivity v tejto oblasti musia byť medzinárodne koordinované a kompatibilné.
•	Elektronické obchodné transakcie a procesy musia byť legislatívne i daňovo rovnocenné s tradičnými.
•	Ak je potrebná štátna regulácia podmienok a mechanizmov stimulujúcich rozvoj elektronického obchodu, musí účastníkom umožniť uplatnenie v globálnej súťaži v otvorenom a korektnom prostredí. Po rozvinutí konkurencie by sa regulačné mechanizmy mali postupne eliminovať a regulácia prenechať trhovému mechanizmu.
•	Ochrana subjektov vstupujúcich do procesov elektronického obchodu, najmä ochrana súkromia, anonymita, dôvernosť a kontrola obsahu transakcií, musí byť založená na slobodnom rozhodnutí používateľov a na základe ich súhlasu s formou riešení poskytnutých súkromnou sférou. Musí byť v súlade s platnou legislatívou.
•	Dôvera k infraštruktúre elektronického obchodu sa musí dosiahnuť na základe konsenzu, vzdelávaním, technickými inováciami zvyšujúcimi bezpečnosť a spoľahlivosť, prijatím adekvátnych mechanizmov na riešenie sporov a na samoregulácii súkromného sektora.
V záujme dosiahnutia medzinárodnej kompatibility a naplnenia očakávaní, ktoré sa vkladajú do elektronického obchodu, bude aj pri formovaní stratégie elektronického obchodu na Slovensku potrebné vychádzať z uvedených základných princípov.
Strategickými cieľmi v oblasti elektronického obchodu sú:
•	vytváranie podmienok pre dynamický rozvoj elektronického obchodovania tak, aby z tohto rozvoja mohli profitovať slovenské podnikateľské subjekty a občania,
•	začlenenie slovenského obchodu do európskeho elektronického obchodného priestoru a medzinárodnej deľby práce,
•	dosiahnutie kompatibility obchodných transakcií na Slovensku s obchodnými transakciami na trhoch krajín Európskej únie,
•	využitie vzdelanostného potenciálu pri tvorbe nových produktov a služieb súvisiacich s rozvojom elektronického obchodu,
•	zefektívnenie fungovania štátu využitím princípov a nástrojov elektronického obchodu (infomatizácia verejnej správy).
Elektronický obchod má celospoločenský dosah. Táto kvalita sa prejavuje jednak v ekonomickej sfére, kde ju môžeme hodnotiť z dlhodobého hľadiska vysoko pozitívne. Pri posudzovaní dosahov elektronického obchodu je však potrebné zohľadniť aj potenciálne negatívne dosahy a prijať opatrenia pre ich elimináciu, resp. minimalizáciu nepriaznivých dôsledkov:

•	potreba investícií do technológií,
Subjekty nasadzujúce riešenia pre elektronický obchod potrebujú nielen nasadiť nové technológie a systémy, ale vykonať aj značné zmeny vo vlastnej organizácii. Všetky tieto zmeny sú finančne náročné a pravdepodobne iba veľmi málo subjektov disponuje prostriedkami pre ich realizáciu. Úlohou štátu je poskytnúť nástroje pre podporu investícií, pretože inak sa nedosiahne požadovaný rozvoj elektronického obchodu v SR.
•	nové kvalifikačné požiadavky,
Nasadzovanie a využívanie nových technológií a riešení spojených s rozširovaním elektronického obchodu vyžaduje digitálnu (počítačovú) gramotnosť u väčšiny pracovníkov. To kladie dodatočné požiadavky na vzdelávací systém, napr. upraviť učebné osnovy tak, aby absolventi všetkých stupňov škôl získali aj „druhú“ digitálnu gramotnosť, podporovať programy celoživotného vzdelávania (vrátane rekvalifikačného systému) zameraného na digitálnu gramotnosť atď. Štát musí vytvoriť vhodné podmienky tak, aby sa vytvorila rovnosť príležitostí pre uchádzačov o pracovné miesta  v novej elektronickej ekonomike.
•	zníženie počtu pracovníkov v administratíve podnikov a verejnej správy.
Informatizácia procesov v podnikoch i vo verejnej správe vedie k zvýšeniu efektivity realizovaných procesov, čo môže viesť k zníženiu počtu pracovníkov potrebných pre zabezpečenie týchto procesov. Určitý počet takto uvoľnených pracovných miest sú síce organizácie schopné absorbovať v rámci nových obchodných príležitostí, nie je však možné vylúčiť aj nárast nezamestnanosti. Štát preto musí vytvárať nové príležitosti tak, aby bol schopný túto voľnú pracovnú silu absorbovať.
2	Analýza súčasného stavu
Aj keď je elektronický obchod stále v počiatočnom štádiu rozvoja, viaceré odborné štúdie predpovedajú, že v najbližších rokoch bude medziročne narastať až o 200 %. Len v Európe má dosiahnuť do r. 2003 trh, realizovaný elektronickým obchodovaním, 340 miliárd EUR. V elektronickom obchode pôsobia tri skupiny hlavných aktérov, vláda (government, G), podniky/podnikatelia (business, B) a konzumenti/občania (consumers, C). Najväčší objem transakcií sa uskutočňoval a podľa predpokladov aj v budúcnosti sa bude uskutočňovať medzi podnikmi (business to business, B2B). V  uplynulých rokoch sa však rýchlo rozvíjal segment elektronického obchodu medzi podnikmi a spotrebiteľmi (business to consumer, B2C). V súčasnosti narastá aj význam ďalších dvoch segmentov elektronického obchodu, podnik-vláda (business to government B2G) a opačne (vláda-podnik, G2B) a segment vláda -občan/spotrebiteľ (government to consumer G2C) poskytovaním platených a neplatených služieb.
O súčasnom stave elektronického obchodu na Slovensku nie sú k dispozícii žiadne oficiálne štatistické údaje. Na základe dostupných informácií a poznatkov Slovenskej asociácie pre elektronický obchod sa dá odhadnúť, že na Slovensku existuje asi 120 aktívnych a okolo 250  deklarovaných virtuálnych obchodov ponúkajúcich a zároveň predávajúcich tovar alebo služby cez internet s tým, že v drvivej väčšine ide o predaj koncovému spotrebiteľovi (podnik-spotrebiteľ, B2C). Obchodovanie na úrovni podnik-podnik (B2B) je prakticky málo rozšírené. Elektronický obchod sa intenzívne rozvíja medzi jednotlivými zložkami v rámci podniku a v bankovej sfére (vo vnútri banky, medzi bankami, vo vzťahu banka-klient, napr. internet-banking, home-banking). Do elektronického obchodovania a podnikania spadá aj časť činností, ktoré sa vykonávajú vo verejnej správe (segmenty G2C, B2G, G2B). Tieto sú podrobnejšie popísané v časti Informatizácia verejnej správy.
Rozvoj elektronického obchodovania v SR je v porovnaní s ostatnými krajinami Višegrádskej štvorky značne pomalší. Medzi najvýznamnejšie limitujúce faktory patria:
•	nízka úroveň prístupu k potrebnej infraštruktúre - nízke rozšírenie využívania internetu v komerčných subjektoch, ako aj v domácnostiach, málo rozšírené počítače v domácnostiach a pod. Príčinou je vysoká cena a neliberalizovaný telekomunikačný trh, ako aj vysoké ceny výpočtovej techniky.
•	neexistencia potrebnej legislatívy - zákon o elektronickom obchode je v štádiu prípravy, zákon o elektronickom podpise bol schválený Národnou radou SR dňa  15. 3. 2002 a od 1. 10. 2002 vstúpili do platnosti vykonávacie vyhlášky. Rozvoju elektronického obchodu však bráni nedostatočné premietnutie nových princípov elektronického obchodovania do existujúcich legislatívnych noriem, ktoré by elektronické obchodovanie plne zrovnoprávnili s tradičným (napr. záväznosť elektronickej komunikácie, elektronické daňové doklady a pod.).
•	absencia dôvery v elektronický obchod - je do istej miery aj dôsledkom chýbajúcej podpory elektronického obchodu zo strany štátu. Komerčné organizácie necítia motiváciu k budovaniu riešení pre elektronický obchod, u používateľov chýbajú každodenné návyky pre využívanie elektronickej komunikácie. Hlavnou príčinou absencie dôvery je povedomie nízkej bezpečnosti elektronickej komunikácie a elektronických transakcií, ktoré je hlavne dôsledkom nedostatočnej informovanosti o kvalite ochrany a bezpečnosti elektronických transakcií.
•	malá dostupnosť globálnych riešení pre elektronický obchod - existujúce riešenia zatiaľ nepokrývajú celý obchodný proces (od vzniku potreby až po úhradu, resp. dodanie tovaru alebo služby), pokrývajú iba jednotlivé súčasti obchodných a výrobných procesov, napr. marketing, zobrazovanie ponuky, resp. predaj.
•	vysoká investičná náročnosť - nasadzovanie riešení súvisí nielen s nákupom softvérových balíkov a prevádzkovej infraštruktúry, ale taktiež s cenou licencií kvalitných kryptografických prostriedkov, bez ktorých je rozvoj elektronického obchodu nemysliteľný.
•	prevádzkové problémy - súvisiace najmä s budovaním a prevádzkou riešení s vysokými nárokmi na spoľahlivosť a dostupnosť.
K ďalším externým prekážkam rozvoja elektronického obchodu patria najmä makroekonomické bariéry, ako pomaly sa formujúca trhová ekonomika, pomalý hospodársky rast, obmedzená konkurencia, nízke zahraničné investície, obmedzená prítomnosť medzinárodne a globálne podnikajúcich spoločností, nízka kúpna sila obyvateľstva. K vnútorným bariéram v rámci podnikov patrí napr. orientácia na industriálnu ekonomiku, nízka podnikateľská etika, nízka podnikateľská vynaliezavosť, podceňovanie trendov ako globalizácia, virtualizácia obchodných vzťahov a deregulácia, obmedzená pripravenosť interných informačných systémov na externú komunikáciu, nedostatok finančných prostriedkov alebo ich nevhodné využitie, podceňovanie urgentnosti a pripravenosti zmeniť spôsob komunikácie s obchodnými partnermi, malá pripravenosť na zmenu a pod. 
Elektronický obchod je v súčasnosti predmetom pozornosti všetkých významných regionálnych a svetových organizácií, akými sú  Svetová obchodná organizácia – WTO, Konferencia OSN pre obchod a rozvoj – UNCTAD, Európska hospodárska komisia OSN – EHK OSN, Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj – OECD, Komisia Európskej únie a Medzinárodná telekomunikačná únia – ITU. Tieto organizácie (ale aj vlády jednotlivých štátov) skúmajú širšie aspekty elektronického obchodu, ako sú ekonomické a sociálne dôsledky používania nových technológií a dosahy na špecifické oblasti ako obchodná politika, zdaňovanie, elektronická autenticita, ochrana spotrebiteľa, súkromie a bezpečnosť. Nie je známe, či sa Slovensko do týchto aktivít zapojilo a či sa medzinárodné skúsenosti systematicky využívajú na riešenie problémov súvisiacich s rozvojom elektronického obchodu na Slovensku, resp. či je účasť v týchto pracovných skupinách na národnej úrovni koordinovaná.
3	Úlohy na dosiahnutie strategických cieľov
Rozvoj elektronického obchodu je potrebné vidieť v kontexte celkovej informatizácie spoločnosti. V tomto kontexte je dôležité najmä zabezpečenie dostupnosti informačných technológií a elektronického obchodu pre všetky/väčšinu komerčných subjektov a občanov. Informatizácia spoločnosti vyžaduje cielené a komplexné pôsobenie štátu na celú spoločnosť, ktoré je potrebné orientovať do nasledujúcich oblastí:
•	prístupnosť k infraštruktúre, ktorá je nevyhnutná pre praktickú realizáciu elektronického obchodu. Prístupnosť k infraštruktúre je potrebné zabezpečiť pre komerčné subjekty, ako aj pre všetkých/väčšinu občanov štátu. Práve komerčné subjekty tvoria významnú skupinu používateľov riešení, ktorá môže pozitívne (alebo negatívne) ovplyvniť dopyt po využívaní služieb elektronického obchodu, a tým aj motiváciu pre ich zavádzanie. Prakticky ide najmä o kroky vedúce k plošnému rozšíreniu počítačov a elektronického pripojenia (internet, mobilné technológie), ktoré je možné zabezpečiť liberalizáciou telekomunikačného trhu, resp. daňovými zvýhodneniami nákupu výpočtovej techniky a využívania služieb elektronickej komunikácie.
•	podpora nasadzovania elektronického obchodu tak, aby pôsobilo na všetky zainteresované subjekty motivujúco, t. j. tieto subjekty musia mať záujem na rozvoji elektronického obchodu. To je možné dosiahnuť napr.
-	systémom daňových zvýhodnení pre subjekty investujúce do rozvoja elektronického obchodu, ako aj podpory rozvoja spotrebiteľského potenciálu, 
-	nasadzovaním riešení v rámci informatizácie verejnej správy, ktoré predstavujú katalyzátor rozvoja elektronického obchodu.
Jedná sa o podporu obchodných procesov (daňová správa, colná správa), ako aj o prípravu občanov na elektronickú komunikáciu s verejnou správou, a tým aj ich schopnosť využívať elektronické obchodovanie.
•	kvalifikačné predpoklady – schopnosť práce s IKT bude v budúcnosti patriť k základným požiadavkám na pracovnú silu. Vytvorenie vzdelávacích podmienok v tomto smere vytvára priestor pre možnosť uplatnenia sa občanov SR v budúcnosti.
•	legislatíva podpora – koordinácia a podpora rozvoja elektronického obchodu predstavuje zložitý komplex štandardizačných a legislatívnych aspektov, ktoré prekračujú hranice štátu. Koordinačná aktivita štátu v tejto oblasti je nevyhnutná.
Vyššie uvedené oblasti sú podrobnejšie rozpracované v nasledujúcich prioritách podpory rozvoja elektronického obchodu.

3.1. Budovanie dôvery v digitálnu ekonomiku 
Účastníci elektronických obchodných transakcií musia mať záruky bezpečnosti a dôveryhodnosti realizovaných transakcií, t. j. že transakcie sú bezpečné, že sa pri nich zachováva súkromie, že transakcie vychádzajú z úplnej a presnej informácie a že aj pri elektronických transakciách je zaistená ochrana spotrebiteľa. V tejto oblasti je potrebné riešiť nasledujúce problémy:
•	podporovať rozvoj technológií pre bezpečnosť, najmä rozšírenie elektronického podpisu,
•	zabezpečiť dostatočnú ochranu osobných údajov v kontexte existujúcej legislatívy,
•	zabezpečiť vhodnú propagáciu a prezentáciu výhod spojených s elektronickým obchodovaním.
Na zaistenie bezpečnosti elektronických transakcií sa budú používať kryptografické prostriedky a elektronické podpisy. Na to bude potrebné zo strany štátu:
•	vytvoriť podmienky na používanie elektronického podpisu,
•	podporovať rozvoj komerčných certifikačných autorít schopných vydávať kvalifikované certifikáty použiteľné pre realizáciu elektronických obchodných transakcií a styk občanov s verejnou správou,
•	podporovať vznik a rozšírenie štandardov pre bezpečnostné prostriedky používané v elektronickom styku s dôrazom na ich cenovú dostupnosť čo najširšej vrstve používateľov.
Pri elektronickom obchode (najmä v segmentoch B2C a G2C) dochádza k prenosu osobných údajov po verejných dátových sieťach a k ich ukladaniu v informačných systémoch. Podniky a obchodníci môžu využiť osobné údaje svojich klientov (spotrebiteľov) na aktualizáciu svojich obchodných plánov a cielený marketing. Existujú medzinárodné firmy, zaoberajúce sa zberom a analýzou osobných údajov na komerčné ciele. Bude potrebné nájsť kompromis medzi potrebami priemyslu (výrobcov a obchodníkov) zberať a využívať osobné údaje a právom spotrebiteľov na adekvátnu ochranu ich osobných údajov.
Na zaistenie adekvátnej ochrany osobných údajov v elektronickom obchode bude potrebné:
•	priebežne aktualizovať legislatívu upravujúcu ochranu osobných údajov (Zákon č. 428/2002 Z. z. o ochrane osobných údajov v informačných systémoch) tak, aby adekvátne pokrývala aj problémy vyplývajúce z rozvoja elektronického obchodu,
•	vypracovať štandardy (metodické materiály) upravujúce spôsoby zberu, použitia, zverejňovania a ochrany informácie a spôsoby, ako môžu jednotlivci a inštitúcie pristupovať k osobným údajom,
•	rôznymi formami zvyšovať úroveň vedomia dôležitosti ochrany osobných údajov v širokej verejnosti,
•	podporovať rozvoj a v hraniciach zákona používanie technológií umožňujúcich ochranu osobných údajov a súkromia občanov,
•	ochrana spotrebiteľov v elektronickom obchode musí byť na rovnakej úrovni, ako pri tradičných formách obchodu a bude postavená na rovnováhe legislatívnych noriem a dobrovoľných štandardov; na vzdelávaní občanov/spotrebiteľov a na použití vhodných technológií.
V oblasti propagácie elektronického obchodu je potrebné vytvoriť podmienky pre:
•	cielenú možnosť vzdelávania sa v možnostiach aplikácie elektronického obchodovania v obchodných procesoch a prínosov pre podnikanie spojených so zavádzaním elektronického obchodovania,
•	v spolupráci s priemyslom a spotrebiteľskými skupinami zvyšovať dôveru a povedomie elektronického obchodovania,
•	v rámci vlastných informačných systémov podporovať elektronickú komunikáciu s verejnou správou,
•	konštituovania podporných programov pre podporu subjektov presadzujúcich rozvoj elektronického obchodu a s ním súvisiacich riešení,
•	vytvorenie integrovanej informačnej siete pre podporu elektronického obchodovania a nových podnikateľských postupov a modelov.

3.2. Legislatívne podmienky pre elektronický obchod a elektronické podnikanie 
V prvom rade bude potrebné:
•	prehodnotiť pravidlá upravujúce obchodovanie tradičným spôsobom, aby adekvátne pokrývali aj elektronický obchod a elektronické podnikanie, a
•	zrovnoprávniť elektronické  transakcií s klasickými papierovými.
Elektronický obchod však otvára aj rad otázok súvisiacich s ochranou duševného vlastníctva, zodpovednosťou za informačný obsah údajov, ochranou obchodných známok, pomenovaním domén a ochranou obsahu databáz.
Na riešenie týchto problémov bude potrebné:
•	dôsledne aplikovať vykonávacie vyhlášky zákona o elektronickom podpise do existujúcej legislatívy tak, aby táto plne umožňovala využitie elektronického procesu v obchodných procesoch a v komunikácii so štátom,
•	prijať zákon o elektronickom obchode a ďalšie právne normy potrebné na vytvorenie právneho rámca pre elektronický obchod a elektronické podnikanie,
•	iniciovať a podporovať výskum právnych otázok elektronického obchodu a využívať jeho výsledky pri vytváraní potrebnej legislatívy,
Na dosiahnutie potrebnej úrovne ochrany spotrebiteľa v elektronickom obchode bude potrebné:
•	prehodnotiť existujúcu legislatívu upravujúcu ochranu spotrebiteľa tak, aby boli spotrebitelia, účastníci elektronického obchodu, chránení na rovnakej úrovni ako účastníci iných foriem obchodu,
•	prehodnotiť existujúcu úpravu trestného poriadku a kodifikovať nové trestné činy spojené s presunom obchodných transakcií a komunikácie do elektronického prostredia.
3.3. Dobudovanie infraštruktúry 
Elektronický obchod a elektronické podnikanie nie je možné rozvíjať bez potrebnej informačno-komunikačnej infraštruktúry. Ako základ možno použiť existujúcu informačno-komunikačnú infraštruktúru, ktorú je potrebné dobudovať tak, aby spĺňala požiadavky kladené na  bezpečnosť a jednoduchosť použitia a sprístupniť ju širokej verejnosti. Súčasný stav informačno-komunikačnej infraštruktúry, ciele jej ďalšieho rozvoja a úlohy, ktoré treba riešiť, sú popísané v samostatnej časti Informačno-komunikačná infraštruktúra tohto materiálu. Medzi prioritné úlohy patria:
•	podpora (aj prostredníctvom daňových úľav a colných zvýhodnení) zavádzania technológií potrebných pre rozvoj elektronického obchodu (čipové karty, kryptografické moduly, prístup ku komunikačnej infraštruktúre a pod.),
•	definovať spoločnú stratégiu zavádzania inteligentných multifunkčných čipových kariet,
•	zabezpečiť podporu štandardov a interoperabilitu tak na národnej, ako aj na medzinárodnej úrovni.
Okrem toho bude potrebné:
•	zapojiť sa do prípravy medzinárodných štandardov pre elektronický obchod, prijať existujúce medzinárodné štandardy a upraviť ich tak, aby boli použiteľné v slovenskom prostredí a pritom bola zachovaná ich medzinárodná kompatibilita.
3.4. Realizácia možností, ktoré ponúka elektronický obchod 
Elektronický obchod je len dôležitou časťou procesu ekonomických, sociálnych a kultúrnych zmien, ktoré nazývame informatizáciou spoločnosti. Má predpoklady stať sa zdrojom pracovných miest a stimulom ekonomického rastu, môže zvýšiť možnosti sebarealizácie,  prispieť k zefektívneniu fungovania štátu a jeho inštitúcií, rozšíriť a skvalitniť ponuku služieb pre občanov. Aby sa skutočne realizoval potenciál elektronického obchodu, je dôležité dosiahnuť potrebnú úroveň digitálnej gramotnosti u čo najširšieho okruhu občanov. Úlohy pre oblasť vzdelávania sú formulované v časti Informatické vzdelávanie a informatizácia vzdelávania tejto Stratégie.
Okrem toho bude potrebné:
•	vydať informačné a metodické materiály o technických, právnych, finančných, bezpečnostných a iných aspektoch elektronického obchodu pre obchodníkov a spotrebiteľov,
•	zriadiť organizáciu pre podporu elektronického obchodovania.
Štát zohráva kľúčovú úlohu pri zavádzaní elektronického obchodu. Môže demonštrovať výhody elektronického poskytovania služieb a vytvoriť kritické množstvo používateľov elektronického obchodu. Stanovením a uplatňovaním transparentných pravidiel pre elektronické transakcie môže štát vytvoriť potrebnú dôveru občanov v elektronický obchod. Štát vystupuje ako aktér aj vo vzťahu k podnikateľskej sfére, jednak ako poskytovateľ služieb, ale aj ako odberateľ služieb a tovarov. Preferovaním elektronických foriem komunikácie a vytvorením podmienok (legislatívnych, technických, bezpečnostných a iných) pre elektronické obchodovanie so štátom môže štát výrazne stimulovať rozvoj elektronického obchodu aj v komerčnej sfére. Štát bude využívať metódy používané v elektronickom obchode pre optimalizáciu vlastných činností. Úlohy, ktoré pre vládu vyplývajú zo zavádzania „elektronického obchodu“ vo verejnej správe, sú popísané a zdôvodnené v časti Informatizácia verejnej správy tejto Stratégie.
Okrem toho bude pre rozvoj elektronického obchodu potrebné:
•	vytvárať v legislatívnej oblasti vhodné podmienky pre rozvoj elektronického obchodu v SR a zosúladiť príslušnú slovenskú legislatívu s legislatívou EÚ a odporúčaniami svetových organizácií (napr. WTO),
•	vytvárať ekonomické stimuly pre podporu rozvoja elektronického obchodu v SR napr. systémom daňových a colných zvýhodnení pre subjekty investujúce do rozvoja elektronického obchodu,
•	vytvárať podmienky pre vytváranie vhodných akreditačných schém pre organizácie a technológie (produkty) nasadzované pre elektronické obchodovanie a pre vytváranie prostredia dôvery v tieto technológie,
•	vytvárať podmienky pre urýchlené zavádzanie technológií elektronického obchodu v štátnej správe, a to informatizáciou administratívnych a správnych  procesov (daňová správa, colná správa, správne agendy a pod.), ako aj prípravou občanov na elektronickú komunikáciu,
•	zaviesť systémy pre elektronický obchod do obstarávacieho procesu vo verejnej správe (elektronické obstarávanie), a to do všetkých častí procesu (vypísanie súťaží, tendrovanie, elektronické trhovisko, vyhodnocovanie nakupovania),
•	zvýšením konkurencie na telekomunikačnom trhu, ako aj daňovým zvýhodnením nákupu výpočtovej techniky podporiť plošné rozšírenie počítačov a elektronického pripojenia (internet, mobilné technológie) a zabezpečiť tak všeobecný prístup k informačnej a komunikačnej infraštruktúre, ktorá je nevyhnutná pre praktickú realizáciu elektronického obchodu,
•	zorganizovať propagačnú a vzdelávaciu kampaň pre podporu elektronického obchodovania.
3.5. Vzdelávanie 
Vzdelávanie používateľov tvorí základnú podmienku pre rozšírenie elektronického obchodu. V tejto oblasti k prioritám patrí vytvorenie podmienok pre prípravu odborníkov pre elektronický obchod a to tak v riadnom vysokoškolskom štúdiu, ako aj v rámci celoživotného vzdelávania. Problematika vzdelávania je podrobnejšie rozpracovaná v samostatnej časti stratégie.