DÔVODOVÁ  SPRÁVA

VŠEOBECNÁ ČASŤ

Zákon o obaloch a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorý predkladá Ministerstvo životného prostredia SR má za cieľ vytvoriť právny rámec pre nakladanie s obalmi a s odpadmi z obalov v Slovenskej republike a tak transponovať Smernicu Európskeho parlamentu a Rady č. 94/62/EC o obaloch a odpadoch z obalov (ďalej len Smernica) a predpisy na ňu nadväzujúce do slovenského právneho poriadku. Dôvodom tejto transpozície je skutočnosť, že Slovenská republika je asociovanou krajinou vo vzťahu k Európskej únii a preberanie európskej legislatívy týkajúcej sa obalov a odpadov z obalov je v súlade s Plánom legislatívnych úloh vlády, ako aj v súlade s prísľubom Slovenska vyjadrených na bilaterálnych screeningových rokovaniach ako aj v rámci negociácií o vstupe do EÚ..

Prijatie návrhu zákona o obaloch a o zmene a doplnení  niektorých zákonov je po schválení nového zákona o odpadoch č. 223/2001 Z.z. druhým krokom na ceste zosúlaďovania legislatívy v odpadovom hospodárstve s legislatívou EÚ. 

Zákon o obaloch a o zmene a doplnení niektorých zákonov je zameraný na špecifickú úpravu oblasti obalov. Obaly sú v prvej fáze svojej existencie samostatným výrobkom, podliehajúcim režimu zákona č. 264/1999 Z.z. o technických požiadavkách na výrobky,  v druhej fáze  slúžia na balenie alebo plnenie iných výrobkov, pričom môžu byť opakovane na tento účel používané – opakovane plnené a nakoniec sa tento obal stáva odpadom a to odpadom z obalov, na ktorý sa rovnako vzťahuje definícia odpadu podľa zákona č. 223/2001 Z.z. o odpadoch . Predmetom právnej úpravy tohto zákona je každá z týchto troch fáz životnosti obalu,  predovšetkým fáza druhá a tretia – nakladanie s odpadmi z obalov, ale čiastočne zasahuje aj do fázy prvej – výroby obalov.

Smernica o obaloch a o zmene a doplnení niektorých zákonov, z ktorej sa pri tvorbe tohto zákona vychádzalo, si kladie za cieľ dva základné rovnocenné ciele. Na jednej strane je to vysoký stupeň ochrany životného prostredia a to zvyšovaním kvality obalov, zabraňovaním ich negatívnych účinkov na životné prostredie a obmedzovaním vzniku množstva odpadov z týchto obalov a na strane druhej zabezpečenie fungovania vnútorného trhu tak, aby sa zabránilo prekážkam, ktoré by mohli brániť  v obchodovaní alebo ktoré by mohli narušiť alebo obmedziť hospodársku súťaž v SR i v rámci ES.

Smernica stanovuje ciele, ktoré musia členské štáty v oblasti hospodárenia s obalmi a s odpadmi z obalov dosiahnuť, pričom spôsob a metódy dosiahnutia týchto cieľov, ktoré sú pre členské štáty záväzné, ponecháva na právnu úpravu jednotlivých členských štátov. Smernica hneď vo svojich úvodných ustanoveniach Článku 1 vyjadruje priority v oblasti obalov a odpadov  z obalov a to: predchádzanie vzniku odpadov z obalov ako najzákladnejšiu prioritu a následné opakované použitie obalov, recykláciu a ďalšie formy využitia a zhodnotenia odpadov z obalov.

Smernica na naplnenie týchto základných priorít stanovuje základné ciele a to:

-	požaduje zavádzanie preventívnych opatrení na predchádzanie vzniku odpadov z obalov a to  nielen tých, ktoré sú stanovené v Smernici, ale určuje, že členské štáty musia zabezpečiť aj zavedenie ďalších opatrení na prevenciu vzniku odpadov z obalov (Článok 4),
-	umožňuje členským štátom podporovať systémy opakovaného použitia obalov, ktoré možno znovu použiť spôsobom prijateľným  pre životné prostredie (Článok 5),
-	stanovuje povinné minimálne a maximálne podiely využitia a recyklácie odpadov z obalov  (Článok 6),
-	ukladá členským štátom zabezpečiť vytvorenie systémov pre navracanie a zber použitých obalov a pre opakované použitie obalov s cieľom ukončiť a využiť tieto odpady z obalov ekologicky najvhodnejšou alternatívou (Článok 7),
-	požaduje povinné označovanie obalov  pre účely ich identifikácie a klasifikácie (Článok 8),
-	stanovuje najvyššie prípustné hodnoty súčtu úrovní koncentrácie vybraných ťažkých kovov v obaloch (Článok 11),
-	ukladá členským štátom zaviesť informačné databázy o tokoch obalov a odpadov z obalov, ako aj zabezpečiť informovanie spotrebiteľa (Článok 12 a 13).

Vyššie stanoveným  cieľom Smernice zodpovedá aj predkladaný zákon o obaloch a odpadoch z obalov s tým, že zákon stanovuje spôsoby ich realizácie, t.j. určuje povinné subjekty a formuluje ich povinnosti vo vzťahu k obalom a odpadom z obalov, ukladá sankcie za ich neplnenie, vytvára systémy zabezpečenia zberu obalov a odpadov z obalov a navrhuje inštitucionálne zabezpečenie. Zároveň je tento zákon previazaný s platným zákonom o odpadoch a pre zabezpečenie systému zberu odpadov z obalov využíva inštitucionálne nástroje zavedené zákonom o odpadoch.
	
Nakoľko s právnou úpravou a aplikáciou väčšiny požiadaviek obsiahnutých v Smernici nemá SR doposiaľ žiadne skúsenosti, vykonal predkladateľ zákona porovnanie právnych úprav vybraných štátov EÚ, vykonávajúcich transpozíciu tejto Smernice, aby sa zoznámil s možnými prístupmi k problematike obalov a to hlavne k problematike, ktorá sa javí z hľadiska transpozície Smernice za najobtiažnejšiu – otázka systémového riešenia zberu použitých obalov a odpadov z obalov. Európske prístupy k splneniu tejto požiadavky sú v zásade dva: zavedenie integrovaného systému zberu použitých obalov a zavedenie systému tzv. duálneho. Integrovaný systém  využíva systém zberu komunálneho odpadu vykonávaného obcami a pripája k nemu zber použitých obalov ako jeho súčasť. V duálnom systéme sa naopak  zber použitých obalov vykonáva oddelene od zberu odpadov a nezávisle na ňom, čo v praxi znamená, že existujú oddelene kontajnery na odpady a osobitné kontajnery, ktoré sú určené iba pre použité obaly. Takýto systém je celkovo nákladnejší než integrovaný systém zberu, a preto sa začína od neho ustupovať.

Snahou predkladateľa zákona je zaviesť integrovaný systém zberu obalov a odpadov z obalov, zákon však nebráni ani vzniku iných systémov a riešení pre tie druhy obalov, pri ktorých by integrovaný systém zberu bol menej vhodný a efektívny. Základnou myšlienkou je, že zodpovednosť za zabezpečenie odberu odpadov z obalov, ich využitie a recykláciu je uložená tým subjektom, ktoré uvádzajú na trh obaly alebo výrobky balené v obaloch. Zákon umožňuje, aby si jednotlivé povinné subjekty plnenie týchto povinností zabezpečili sami alebo prostredníctvom zmluvného partnera, ak budú považovať tento postup za efektívnejší a to na trhovom princípe.

     Prerokovanie návrhu zákona o obaloch a o zmene a doplnení niektorých zákonov nebolo potrebné prerokovať v Rade hospodárskej a sociálnej dohody Slovenskej republiky.

            Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky požiadalo Ministerstvo financií Slovenskej republiky, podľa § 51 zákona č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách,  listom dňa 8. apríla 2002  o  zaslanie stanoviska k Doložke finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov a vplyvov na zamestnanosť  a tvorbu pracovných miest. Ministerstvo financií Slovenskej republiky predmetné stanovisko zaslalo listom č. 7088/2002-81 z 19. apríla 2002. Doložka finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov a vplyvov na zamestnanosť  a tvorbu pracovných miest je upravená v zmysle stanoviska Ministerstva financií Slovenskej republiky. 

Návrh zákona o obaloch a o doplnení niektorých zákonov je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky.

DOLOŽKA
FINANČNÝCH, EKONOMICKÝCH, ENVIRONMENTÁLNYCH VPLYVOV A VPLYVOV NA ZAMESTNANOSŤ

Prvá  časť: Odhad dopadov na verejné financie
Návrh zákona bude mať nasledovný dopad na štátny rozpočet:

Finančné dopady na štátny rozpočet: 

A.	prvý rok účinnosti (v tis. Sk):						

Spolu	3 298	
z toho: bežné výdavky	2 098	
                v tom na mzdy a platy	1 000	
                výdavky na poistné do poistných fondov a NÚP	378	
                výdavky na tovary a služby  (prevádzkové výdavky)	720	
            kapitálové výdavky (výpočtová technika, software, 2 autá)	1 200	

B. 	ďalšie roky účinnosti (v tis. Sk):

bežné výdavky spolu	2 166	
                v tom na mzdy a platy (bez valorizácie)	1 050	
                         výdavky na poistné do poistných fondov a NÚP	396	
                         výdavky na tovary a služby  (prevádzkové výdavky)	720	

Príjmom štátneho rozpočtu budú príjmy z pokút udelených orgánmi štátnej správy.

Zákon stanovuje nové povinnosti v § 15 na Okresné úrady ale tieto povinnosti budú zabezpečované existujúcimi kapacitami a nie je potrebné navýšenie pracovníkov a tým aj zmena rozpočtu.

Druhá časť: Odhad dopadov na obyvateľov, hospodárenie podnikateľskej sféry a iných 
                      právnických osôb

Návrh zákona bude mať pozitívny vplyv na podnikateľskú sféru, nakoľko iniciuje možnosť realizovať nové podnikateľské aktivity v oblasti zberu a zhodnocovania obalov a odpadov a na druhej strane bude napomáhať ekologickému povedomiu obyvateľstva pri nakladaní s druhotnými surovinami.

Tretia časť: Odhad dopadov na životné prostredie

Vplyv navrhovaného zákona o obaloch na životné prostredie spočíva predovšetkým v znižovaní množstva odpadu z obalov a zabraňovaním negatívnych účinkov stanovovaním požiadaviek na vlastnosti obalov. 

Štvrtá časť: Odhad dopadov na zamestnanosť

Z povinností zavedených v zákone o obaloch vyplýva nasledovná potreba nárastu pracovníkov štátnej správy:

6 ľudí - 	Slovenská inšpekcia životného prostredia – 1 ústredie a po jednom 5 na pobočky (kontrola povinností vyplývajúcich z zákona

DOLOŽKA ZLUČITEĽNOSTI
s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1.	Navrhovateľ zákona: Vláda Slovenskej republiky
2.	Názov návrhu zákona: Zákon o obaloch a o zmene a doplnení niektorých zákonov
3.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:

Oblasť obalov a odpadov z obalov je súčasťou Európskej dohody o pridružení, NPPA, Partnerstva pre vstup, screeningu, Bielej knihy a PLÚ vlády Slovenskej republiky

4.	Problematika návrhu právneho predpisu:

a) je upravená v práve Európskych spoločenstiev:

oblasť obalov a odpadov z obalov je súčasťou environmentálneho acquis commuataire. Je upravená nasledovnými právnymi predpismi EÚ
•	Čl. 2 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev v amsterdamskom znení, ktorý stanovuje ako jednu z úloh spoločenstva trvalo udržateľný rast
•	Čl. 174 a 175 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev v amsterdamskom znení, ktoré upravujú politiku v spoločenstva oblasti životného prostredia
•	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 94/62/EC z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov .

•	Rozhodnutie Komisie 1997/129/EC z 28. januára 1997, ktoré ustanovuje identifikačný systém pre obalový materiál v zmysle Smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/EC o obaloch a odpadoch z obalov.

•	Rozhodnutie Komisie 1997/138/EC z 3 februára 1997, ktoré ustanovuje formáty databázového systému podľa Smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/EC o obaloch a odpadoch z obalov. 

•	Rozhodnutie Komisie 1999/177/EC z 8. februára 1999, ktorým sa zavádzajú kritériá pre výnimky pre plastové debny a plastové palety vo vzťahu k hladinám koncentrácie ťažkých kovov stanovených v Smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/EC o obaloch a odpadoch z obalov.

•	Rozhodnutie Komisie 2001/171/EC z 19. februára 2001, ktorým sa zavádzajú kritériá pre výnimky pre sklenené obaly vo vzťahu k hladinám koncentrácie ťažkých kovov stanovených v Smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/EC o obaloch a odpadoch z obalov.

5. Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a  právom Európskej únie:

b) úplná

6. Gestor: Ministerstvo životného prostredia

7. Účasť expertov pri príprave návrhu právneho predpisu a ich stanovisko k zlučiteľnosti 
    návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej 
    únie: 
          Účasť expertov nebola.

OSOBITNÁ ČASŤ

K § 1

Úvodné ustanovenie zákona  vymedzuje predmet jeho úpravy, jeho pôsobnosť a vzťah k platným právnym predpisom, ktoré upravujú niektoré aspekty nakladania  s obalmi a s odpadmi z obalov.

Predmetom úpravy zákona je vymedzenie základných požiadaviek na zloženie, vlastnosti a označovanie obalov, stanovenie práv a povinností právnických osôb a fyzických osôb  jednak v oblasti prevencie vzniku odpadov z obalov a jednak pri samotnom nakladaní s obalmi a s odpadmi z obalov a ďalej pôsobnosť orgánov štátnej správy v oblasti nakladania s odpadmi z obalov.  

Odsek 1 tohto ustanovenia vyjadruje účel zákona, ktorým je predchádzanie vzniku a škodlivosti odpadov z obalov a obmedzovanie ich množstva a nebezpečnosti pre životné prostredie, ako aj zamedzenie prekážkam v obchodovaní a narušeniu a obmedzovaniu hospodárskej súťaže vo vzťahu k Európskym spoločenstvám.

Zákon sa v súlade so Smernicou vzťahuje na všetky  druhy obalov, ktoré sú v Slovenskej republike uvádzané na trh a do obehu a na odpady z týchto obalov a to bez ohľadu na miesto ich vzniku a používania a bez ohľadu na použitý materiál. Za uvedenie obalu alebo baleného výrobku na trh sa považuje okamih, keď výrobok prvýkrát prechádza odplatne alebo bezodplatne z etapy výroby alebo dovozu do etapy distribúcie alebo keď výrobok prvýkrát prechádza odplatne alebo bezodplatne z etapy výroby alebo dovozu do etapy prevádzky, a to najmä po jeho dokončenej inštalácii, alebo do etapy používania, či je určený pre potreby iných osôb alebo pre vlastnú potrebu. 

Vzhľadom ku skutočnosti, že určité otázky nakladania s niektorými obalmi, ako aj určité požiadavky na vlastnosti a podmienky používania týchto obalov, sú už u nás upravené osobitnými predpismi, odsek 3 tohto ustanovenia vyjadruje vzťah k týmto osobitným predpisom tak, že tieto osobitné predpisy nie sú týmto zákonom dotknuté. Zákon o obaloch bude teda vo vzťahu k týmto osobitným  právnym predpisom v postavení všeobecnej právnej úpravy.

K § 2

V tomto ustanovení sú definované základné pojmy, ktoré zodpovedajú pojmom definovaným v Smernici. Pojmy sú rozdelené  do dvoch skupín. 
Odsek 1 definuje základné pojmy, ktoré platia všeobecne pre celý právny poriadok Základnými definíciami sú definície pojmov obal, opakovane použiteľný obal. 
Odsek 2 definuje pojmy, ktoré platia len na účely tohto zákona. Ide o pojmy opakované použitie, povinná osoba a  uvedenie do obehu. 

Niektoré pojmy zákon osobitne nezavádza, nakoľko ich definícia sa nachádza vo všeobecnom zákone o odpadoch ako napr. pojmy zhodnotenie, energetické zhodnotenie, odpad z obalov, zneškodnenie a podobne a otázka týchto pojmov sa potom v zákone rieši na vhodnom mieste odkazom  na zákona o odpadoch,  prípadne jeho vykonávacie predpisy. 

K  § 3

Súčasťou opatrení v oblasti nakladania s odpadmi z obalov je aj prevencia - opatrenia zabezpečujúce znižovanie množstva produkovaného obalového odpadu. Mnohé environmentálne vyspelé členské štáty EÚ sa nezameriavajú len na povinné preberanie legislatívy EÚ, ale v rámci svojich národných legislatív prijímajú aj také opatrenia a špecifické legislatívne kroky, ktoré smerujú k ochrane životného prostredia obmedzovaním vzniku obalových odpadov. Takéto opatrenia majú dlhodobý význam aj z pohľadu ochrany prírodných zdrojov, hlavne neobnoviteľných, ako aj  z  pohľadu znižovania produkcie komunálnych odpadov, ktorá neustále narastá. 
Potrebu prijať opatrenia pre rozvoj prevencie ustanovuje Článok 4 Smernice 94/62/EC, ktorý pri vzniku obalových odpadov považuje prevenciu za prioritu. Povinnosti ustanovené v § 3 smerujú práve k obmedzovaniu vzniku množstva obalového odpadu, obmedzovaním používania jednorázových riadov v stravovacích zariadeniach, obmedzovaním používania obalov z PVC a ich nahrádzaním environmentálne prijateľnejšími alternatívami a to vo forme programu prevencie. Jedným z nástrojov na znižovanie množstva odpadov z obalov je aj používanie opakovane použiteľných obalov. Samotná  Smernica 94/62/EC vyjadruje túto preferenciu v Čl. 1 ods. 2, kde opakované použitie obalov uvádza medzi základnými princípmi hneď po prevencii vzniku odpadov z obalov. Základným východiskom právnej úpravy opakovaného použitia obalov je skutočnosť, že používanie opakovane použiteľných obalov a ich plnenie je z hľadiska ekologického priaznivejšie než používanie nevratných obalov, ktoré sa ihneď po ich použití stávajú odpadom z obalov. Pre tento ciel sa zavádza povinnosť toho, kto uvádza do obehu nápoje, aby ich uvádzal aj v opakovane použiteľných obalov. Táto povinnosť sa nevzťahuje na prevádzky s predajnou plochou menšou ako 100 m².

K § 4

Zákon rozlišuje a definuje v súlade so Smernicou obaly spotrebiteľské, skupinové a prepravné. Zároveň vyčleňuje z pojmu prepravných obalov cestné, železničné, lodné a letecké kontajnery, na ktoré sa teda tento zákon nevzťahuje

K § 5

Požiadavky na zloženie obalov uvedené v odseku 1 tohto ustanovenia vychádzajú z článku 11 Smernice, ktorý stanovuje najvyššie prípustné hodnoty súčtu úrovní koncentrácie vybraných ťažkých kovov v obaloch. Zároveň toto ustanovenie obsahuje postupný odklad nadobudnutia jeho účinnosti, pričom sa navrhujú rovnaké lehoty, s akými počítala Smernica, avšak od nadobudnutia účinnosti tohto zákona. 
 Odseky 2 až 6 obsahujú výnimky z požiadaviek uvedených v odseku 1. Tieto výnimky, ktoré obsahuje aj samotná Smernica v čl. 11 ods. 3 boli vykonané rozhodnutiami Komisie 1999/177/ES o plastových debnách a plastových paletách a 2001/171/ES o sklenených obaloch a ustanoveniami odsekov 2 až 6 sa preberajú. V danom prípade ide vlastne o to, že za určitých podmienok presne stanovených zákonom je možné, aby určité výrobky prekročili limitné hranice regulovaných kovov stanovené v odseku 1, avšak v takomto prípade musia byť tieto výrobky prísne kontrolované, evidované a zneškodňované pod osobitným dozorom štátu.
V odseku 8 sa stanovujú požiadavky, ktoré budú musieť byť splnené pri výrobe obalov a ich uvádzaní na trh. Ide o základné požiadavky Smernice, ktoré sa týkajú výrobného zloženia obalu z hľadiska jeho možného opakovaného použitia a neskoršieho zhodnocovania vrátane recyklácie, keď sa  obal stane už odpadom. 

K § 6

Označovanie obalov v rozsahu ako uvádza odsek 1 tohoto ustanovenia  má slúžiť  k identifikácii rôznych obalových materiálov za účelom  uľahčenia zberu, opakovaného použitia, zhodnocovania a recyklácie obalov a musí byť v súlade s označovaním obalov v EÚ.  Toto ustanovenie zavádza povinnosť označovania obalov z hľadiska materiálu, z ktorého bol obal vyrobený, ako aj z hľadiska spôsobu ďalšieho nakladania s použitým obalom, čomu slúži aj označovanie, či sa jedná o opakovane použiteľný obal a vyznačovanie jeho hmotnosti. Zabezpečuje, aby informácie o materiálovom zložení obalu a o spôsobe ďalšieho nakladania s ním sprevádzali obal od jeho výroby až po jeho naplnenie výrobkom a aby pri konečnom predaji baleného výrobku spotrebiteľovi bola táto informácia vyznačená na povrchu obalu alebo na etikete. V odseku 3 sa ukladá povinnosť uvádzať na trh len také obaly alebo balené výrobky, ktoré spĺňajú požiadavky pre ich označovanie stanovené zákonom a jeho vykonávacím predpisom. Bližšie podrobnosti o označovaní obalov upraví vykonávací predpis ministerstva. Pre povinnosť označovania obalov v rozsahu  tohto ustanovenia sa stanovuje nábehová lehota do 31. 12. 2002.

K § 7     

Používanie zálohovaných obalov a ich plnenie je z hľadiska ekologického priaznivejšie než používanie nevratných obalov, ktoré sa ihneď po ich použití stávajú odpadom z obalov. Európskym trendom je všeobecná preferencia vratných opakovane použiteľných obalov pred nevratnými. 

Ustanovenie § 7 vychádza zo zámeru, že opakovane použiteľné obaly na nápoje budú zálohované. Dôvodom je skutočnosť, že v opačnom prípade sa nedá zaručiť, že obal určený na opakované použitie sa aj skutočne vráti do režimu opakovaného použitia. Ak nebude spotrebiteľ motivovaný zálohou, nič mu nezabráni, aby obal nehodil medzi odpad, hoci ide o obal, ktorý sa ešte dá použiť a je vlastne vyrobený tak, aby v rámci svojho životného cyklu urobil niekoľko obehov. Systém zálohovania sa považuje za najefektívnejší systém zabezpečenia návratnosti opakovane použiteľných obalov. Opakované použitie je ako pojem definovaný v § 2, kde je zároveň vyjadrený moment, kedy sa opakovane použiteľný obal stáva odpadom.

Povinnosť zálohovať obal sa ustanovuje aj na obaly, ktoré nie sú opakovane použiteľné a ktoré sú z  hľadiska  ich množstva, vlastností  a zloženia nebezpečné pre životné prostredie (odsek 3). 

V odseku 4 sa definujú povinnosti toho, kto nakladá z obalom odoberať tieto obaly späť, bez obmedzovania ich množstva a bez ohľadu na skutočnosť v akom objeme ich na trh alebo do obehu uviedol, ako aj  z pohľadu zabezpečenia ich ďalšieho opakovaného použitia. Zavedením povinnosti zabezpečiť opakované použitie  odobratých obalov sa má zabrániť ich prípadnej likvidácii ešte pred  dobou ich životnosti.

V odseku 5 až 7 sa definuje povinnosť výkupu zálohovaných obalov po celý čas prevádzky a taktiež povinnosť informovať spotrebiteľa o výške zálohy za jednotlivé obaly. Ďalej je definovaná povinnosť informovať o pripravovaných zmenách druhu obalov a to najmenej tri mesiace pred vykonaním zmeny. Po oznámení týchto  zmien sa musí zálohovaný obal odoberať za tých istých podmienok po dobu najmenej troch mesiacov od posledného uvedenia tohoto obalu na trh alebo do obehu. Spotrebiteľa nie je povinný preukázať predávajúcemu zálohovanie obalov.

Výšku zálohy pre  jednotlivé druhy a typy obalov ustanoví ministerstvo vyhláškou tak, aby výška zálohy bola jednotná v celom reťazci od výrobcu až po predávajúceho a aby motivovala spotrebiteľa k navracaniu obalov (odsek 9).  Povinnosť informovať spotrebiteľov o výškach záloh pre jednotlivé druhy zálohovaných obalov sa stanovuje pre predávajúceho. 

K § 8

Odsek 1 tohto ustanovenia je transpozíciou Článku 6 Smernice, ktorý rieši stanovenie povinných podielov – limitov využitia a recyklácie odpadov z obalov. Nakoľko Európska únia pripravuje tieto podiely postupne sprísňovať, je za účelom flexibility  navrhnuté riešenie, aby tieto limity boli ustanovované nariadením vlády. Ten kto uvádza na trh obaly, bude povinný zabezpečiť naplnenie pre ňu záväzných limitov odberu odpadov z obalov stanovených v nariadení vlády odberom akýchkoľvek odpadov z obalov. 

Odsek 2 ustanovuje povinnosť pre povinné osoby zabezpečiť zber odpadov z obalov, ich recykláciu alebo  zhodnocovanie v rozsahu nariadenia vlády Slovenskej republiky. Povinná osoba podľa § 56 ods. 3 zákona č. 223/2001 Z. z. o odpadoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov môže vykonať  zber odpadov z obalov, ich recykláciu alebo zhodnotenie sama alebo prostredníctvom zmluvného partnera.  

Odsek 3 - Na nakladanie s odpadmi znečistenými nebezpečnými látkami sa vzťahuje zákon o odpadoch

V odseku 4 sa zavádza povinnosť informovania spotrebiteľov o spôsobe zabezpečovania odberu odpadov z obalov  z výrobkov, ktoré daný subjekt uvádza na trh alebo do obehu.

K § 9
Toto ustanovenie zavádza povinnosť registrácie osôb, ktoré sú nositeľmi povinnosti zberu odpadov z obalov. Ustanovenie ďalej upravuje režim a náležitosti žiadostí o zápis do registra povinných osôb. 

K § 10
Ustanovenie  upravuje povinnosť povinnej osoby viesť a uchovávať evidenciu o obaloch obalov uvedených na trh a o záväzných limitoch zhodnocovania a recyklácie odpadov z obalov, povinnosť ohlasovať ministrestvu údaje z evidencie najneskoršie do 15. februára nasledujúceho kalandárneho roka, povinnosť preukázať splnenie povinnosti ohlasovať ministerstvu údaje z evidencie, a povinnosť uchovávať doklady s ohlasovanými údajmi najmenej päť rokov.
Odsek 2 splnomocňuje ministerstvo na vydanie vykonávacieho predpisu, ktorým sa upravia podrobnosti o evidencii obaslov. 

K § 11 až 15

V týchto ustanoveniach je upravená štátna správa pre obaly a odpady z obalov. Výkon štátnej správy pre obaly a odpady z obalov zabezpečujú okresné a krajské úradu a Slovenská inšpekcia životného prostredia SR. Riadenia a kontrolu výkonu štátnej správy na tomto úseku zabezpečuje Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky.

K § 16  až 17

Ustanovenie § 16 upravuje sankcie za porušenie povinností v oblasti obalov.  Sankcie sú rozdelené do dvoch okruhov podľa miery závažnosti protiprávneho konania. 
Výnos z pokút  je príjmom štátneho rozpočtu. 

§ 17 ustanovuje postup pri ukladaní pokút fyzickým a právnickým osobám, ktoré sú podnikateľmi. Ustanovuje lehotu, do ktorej je možné vyrubiť pokutu, spôsob ukladania výšky pokuty v stanovenom rozpätí, ako aj možnosť vyrubenia ďalšej pokuty až do dvojnásobku hornej hranice, ak dôjde k opakovanému porušovaniu povinností uložených týmto zákonom.
Na konanie o ukladaní pokút sa vzťahuje správny poriadok.

K § 18

Na štátny dozor pre obaly a odpady z obalov sa vzťahuje zákon č. 10/1996 Z.z. o kontrole v štátnej správe.

K § 19

Nakoľko sa týmto zákonom zavádza celý rad nových povinností pre výrobcov, dovozcov, distribútorov a predajcov obalov a balených výrobkov, je potrebné aby sa na plnenie týchto povinností  mali možnosť dané subjekty pripraviť. Účinnosť povinnosti uvádzať na trh a do obehu obaly a výrobky balené v obaloch, ktoré spĺňajú požiadavkly podľa tohto zákona sa odkladá na neskoršiu dobu.

K Čl. II

K bodu 1

 Týmto ustanovením sa upresňuje postavenie zákona o obaloch lex specialis voči zákonu o odpadoch lex generalis. 

K bodu 2

	Do programu odpadového hospodárstva sa v zmysle požiadavky práva ES dopĺňa samostatná kapitola venovaná odpadom z obalov.

K bodu 3

	Upravuje sa povinnosť platiť príspevok do Recyklačného fondu až po umiestnení na trh a uskutočnení dovozu.

K bodu 4

	Vo väzbe na vytvorenie nového sektoru Recyklačného fondu pre kovové obaly je potrebné ustanoviť novú povinnosť platiť príspevky za obaly. Ustanovenie § 44a preberá štruktúru ostatných ustanovení zákona o odpadoch, v ktorých sa ukladá povinnosť platiť za jednotlivé komodity. Rovnako, ako pri ostatných komoditách sa vychádza z princípu ,,znečisťovateľ platí" a povinnosť platenia do Recyklačného fondu sa ukladá výrobcom a dovozcom obalov a výrobkov v obaloch, pretože len oni môžu ovplyvniť skutočnosť aké obaly (z akých materiálov - jednorázové alebo opätovne použiteľné) sa dostanú na trh.

K bodu 5

	Účelom predmetnej úpravy je jasnejšia definícia papiera a výrobkov z papiera vo väzbe na povinnosť platiť príspevok do Recyklačného fondu. 

K bodom 6 až 16

Vytvorenie nového sektora obalov sa premieta aj do vnútorného členenia Recyklačného fondu a do jednotlivých ustanovení zákona o odpadoch. Počet členov správnej rady bol rozšírený o člena priamo menovaného ministrom hospodárstva. Zároveň vzhľadom na doterajšie skúsenosti s fungovania orgánov Recyklačného fondu je potrebné novelizovať niektoré ustanovenia. Predmetom novelizácie sú ustanovenia týkajúce sa správnej a dozornej rady. 
Cieľom je zdôrazniť postavenie dozornej rady a jej funkciu pri kontrolnej činnosti v rámci Recyklačného fondu a vo vzťahu k správnej rade.

K bodu  17 a 18

	Recyklačný fond má okrem príjmov z príspevkov aj iné príjmy, vyplývajúce priamo z jeho činnosti. Pri  poskytovaní úverov a správy vlastného majetku sú tvorené príjmy, ktoré neboli doteraz v zákone zohľadnené. 

K bodu 19

	Prenesením povinnosti zabezpečiť odber a zhodnotenie odpadov z obalov zaplatením príspevku do Recyklačného fondu bude Recyklačný fondu pri svojom hospodárení uhrádzať aj náklady na zabezpečenie tejto povinnosti. 

K bodu 20

	Týmto ustanovením sa špecifikuje hospodárenie Recyklačného fondu v oblasti výdavkov, okrem výdavkov na vedenia bankových účtov a za bankové služby 

K bodom  21 a 22

	Národná banka Slovenska, ako centrálna banka štátu, ktorej úlohy sú smerované najmä do oblasti makroekonomiky, nemôže pružne reagovať na požiadavky zabezpečovania výberu príspevkov a tiež poskytovať pomoc pri poskytovaní úverov na podporu schválených projektov. Zmena pojmu „podúčet“ na „účet“ je nutná pretože Obchodný zákonník termín podúčet nepozná.

K Čl. III

Ide o novelizáciu zákona č. 634/1992 Zb. o ochrane spotrebiteľa. Zákon je komplexným riešením problematiky obalov a ich zálohovania, nie je preto dôvod, aby existovala takáto duplicitná úprava v zákone o ochrane spotrebiteľa. Zákon o obaloch rieši ochranu spotrebiteľa a zavádza aj ďalšie povinnosti pre tých, ktorí uvádzajú do obehu výrobky v zálohovaných opakovane použiteľných obalov.

K Čl. IV

Účinnosť zákona je navrhnutá so zohľadnením času potrebného na prípravu vykonávacích predpisov k tomuto zákonu.

                                                                      V Bratislave dňa 24. apríla  2002

							Mikuláš Dzurinda v. r.
							predseda vlády 
							Slovenskej republiky

							László Miklós v. r.
							minister životného prostredia
							Slovenskej republiky