N á v r h

Vyhláška
Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky
z .......................,
ktorou sa vykonáva zákon o systéme environmentálne orientovaného riadenia a auditu 

	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej  republiky podľa § 5 ods. 4, § 7 ods. 8,   § 8 ods. 8, § 13  ods. 10 a 17,  § 16  ods. 11,  § 18  ods. 19, § 20  ods. 7 a § 21 ods. 6   zákona  č. .../ 2002 Z.z. o systéme environmentálne orientovaného riadenia a auditu (ďalej len „zákon“) ustanovuje:

PRVÁ ČASŤ
ÚVODNÉ USTANOVENIE

§ 1
Predmet právnej úpravy

	(1) Táto vyhláška ustanovuje podrobnosti o
a)	požiadavkách na systém environmentálneho manažérstva,
b)	postupe pri príprave a vykonávaní interných environmentálnych auditov (ďalej len „audit“), vrátane využívania ich výsledkov,
c)	náležitostiach environmentálneho vyhlásenia, o jeho sprístupňovaní a o jeho aktualizácii,
d)	výkone činnosti environmentálnych overovateľov,
e)	začleňovaní organizácií do systému environmentálne orientovaného riadenia a auditu (ďalej len „systém“), vrátane odôvodnených prípadov, kedy môže
1.	byť začlenený do systému ako organizácia subjekt menší ako prevádzkareň,
2.	byť predĺžená ročná lehota na aktualizovanie environmentálneho vyhlásenia,
f)	spôsobe používania loga a odkazu na registráciu v systéme.

(2) Táto vyhláška ustanovuje tiež 
a)	skúšobný poriadok skúšok pre akreditačné konanie environmentálnych overovateľov a paušálnu úhradu nákladov skúšky,
b)	zoznam odborov činností, vrátane štatistických kódov, pre ktoré sa udeľuje akreditácia a podľa ktorých sa registrujú organizácie pri ich začleňovaní do systému.

DRUHÁ ČASŤ
SYSTÉM ENVIRONMENTÁLNEHO MANAŽÉRSTVA
(k § 5 a prílohe č. 1 zákona)

§ 2
Identifikácia a hodnotenie významnosti environmentálnych aspektov

	(1) Identifikácia environmentálnych aspektov (priamych i nepriamych) je kontinuálny proces, v ktorom sa zisťujú a určujú minulé, súčasné a budúce zdroje (príčiny) environmentálnych vplyvov [ § 2 písm. l) zákona] činností, výrobkov alebo služieb  organizácie na životné prostredie, a to za bežných i mimoriadnych prevádzkových podmienok, ako aj s prihliadnutím na riziko možných mimoriadnych udalostí.

	(2) Organizácia, ktorá nemá zavedený systém environmentálneho manažérstva, má najskôr úvodným environmentálnym preskúmaním (§ 4 zákona) určiť svoj súčastný stav s ohľadom na životné prostredie, vrátane identifikácie a zváženia všetkých environmentálnych aspektov.

	(3) Proces identifikácie environmentálnych aspektov pozostáva z troch etáp:
a)	určenie všetkých environmentálnych aspektov,
b)	určenie kritérií organizácie na hodnotenie významnosti  environmentálnych aspektov,
c)	určenie významných environmentálnych aspektov organizácie.

(4) Pri určovaní environmentálnych aspektov sa  zohľadňuje najmä:
a)	informácia o stave životného prostredia na určenie činností, výrobkov alebo služieb organizácie, ktoré môžu mať environmentálne vplyvy,
b)	existujúce údaje organizácie o materiálových a energetických vstupoch, o vypúšťaní vôd, o odpadoch a emisiách, ako o možných rizikách,
c)	stanoviská a názory zainteresovaných strán,
d)	environmentálne činnosti organizácie, ktoré sú právne upravené,
e)	činnosti obstarávania,
f)	návrh, vývoj, výroba, distribúcia, údržba, používanie, opätovné využívanie, recyklácia a zneškodňovanie (likvidácia) výrobkov organizácie,
	
(5) Pri určovaní kritérií na hodnotenie významnosti environmentálnych aspektov sa, okrem kritérií podľa odseku 4, berie do úvahy najmä
a)	potenciál environmentálneho aspektu zapríčiniť možné znečistenie alebo poškodenie životného prostredia,
b)	zraniteľnosť, únosné zaťaženie a stupeň ochrany životného prostredia, vrátane jeho významnosti z hľadiska miestneho, regionálneho a nadregionálneho,
c)	veľkosť, početnosť, frekvencia  a reverzibilita environmentálneho aspektu alebo environmentálneho vplyvu, 
d)	existencia požiadaviek a limitov všeobecne záväzných právnych predpisov na ochranu životného prostredia,
e)	významnosť z hľadiska zainteresovaných strán, ako aj zamestnancov organizácie,
f)	činnosti organizácie s najvýznamnejšími environmentálnymi nákladmi a prínosmi.

	(6) Pri určovaní a používaní kritérií na hodnotenie významnosti environmentálnych aspektov organizácia prihliada na to, aby tieto kritériá boli zrozumiteľné a vyčerpávajúce, nezávisle kontrolovateľné, reprodukovateľné a sprístupnené verejnosti. 

	(7) Organizácia pravidelne aktualizuje zoznam (register) environmentálnych aspektov, vrátane významných environmentálnych aspektov, najmä s ohľadom na zmenu vnútorných alebo vonkajších podmienok organizácie, na výsledky auditov, ako aj s ohľadom na ďalšie činnosti vyplývajúce zo začlenenia organizácie do systému.

§ 3
Riadenie environmentálnych aspektov

	(1) Medzi priame environmentálne aspekty, ktoré organizácia môže operatívne riadiť a ovplyvňovať, patria najmä
a)	emisie do ovzdušia,
b)	vypúšťanie odpadových vôd,
c)	predchádzanie vzniku, recyklácia, zhodnotenie, preprava a zneškodňovanie odpadov, najmä nebezpečných odpadov,
d)	využívanie a znečistenie pôdy,
e)	využívanie prírodných zdrojov a surovín, vrátane energie,
f)	miestne problémy (najmä hluk, vibrácie, prach, zápach, vizuálny vzhľad),
g)	otázky súvisiace s dopravou (tovarov, služieb a zamestnancov),
h)	riziká environmentálnych havárií a environmentálnych vplyvov, ktoré môžu vzniknúť v dôsledku týchto havárií alebo havarijných situácií,
i)	účinky na biodiverzitu,
j)	staré environmentálne záťaže.

(2) Medzi nepriame environmentálne aspekty, nad ktorými organizácia nemá plnú riadiacu kontrolu, patria najmä
a)	záležitosti týkajúce sa výrobku (návrh, vývoj, balenie, preprava, používanie, ako aj zhodnotenie alebo zneškodnenie odpadov),
b)	kapitálové investície, udeľovanie pôžičiek a poisťovacie služby,
c)	nové trhy,
d)	výber a zloženie služieb (napríklad dopravné a stravovacie služby),
e)	rozhodnutia administratívneho a plánovacieho charakteru,
f)	zloženie škály výrobkov,
g)	environmentálne správanie a praktiky zmluvných partnerov, dodávateľov a subdodávateľov.

(3) Organizácia prijme vhodné postupy a opatrenia na 
a)	riadenie priamych environmentálnych aspektov - najmä stanovením dlhodobých environmentálnych cieľov, krátkodobých environmentálnych cieľov a environmentálnych programov, ako aj použitím ďalších nástrojov v rámci svojho systému environmentálneho manažérstva,
b)	dosiahnutie primeraného vplyvu na významné nepriame environmentálne aspekty.

(4) Pri prijímaní vhodných postupov a opatrení na dosiahnutie primeraného vplyvu na nepriame environmentálne aspekty organizácia zohľadní najmä:
a)	v prípade podľa odseku 2 písm. a)
1.	dostupné údaje z hodnotenia životného cyklu jej výrobkov, vrátane ich trvanlivosti, opraviteľnosti, kompatibility s novými sériami výrobkov i s náhradnými dielmi,
2.	environmentálne aspekty výrobkov od dodávateľov a nakladania s nimi,
3.	výsledky vypracovania a používania indikátorov environmentálneho správania,
4.	účinky predvídateľného nesprávneho zaobchádzania s výrobkami organizácie, vrátane potreby osobitných informácií pre odberateľov a spotrebiteľov z hľadiska ochrany životného prostredia, bazpečnosti a zdravia ľudí,
b)	v prípade podľa odseku 2 písm. b) 
1.	možnosť výhodnejších podmienok a ľahšieho prístupu k investíciám (najmä k ekologickým), pôžičkám, poisťovacím službám, verejným zákazkám,
2.	postupy hodnotenia a znižovania environmentálneho rizika,
c)	v prípade podľa odseku 2 písm. c) 
1.	existujúcu infraštruktúru, najmä pre recykláciu alebo úpravu nebezpečných odpadov, dopravu a zaobchádzanie s problematickými látkami, nakladanie s odpadovými vodami v havarijných prípadoch,
2.	environmentálnu citlivosť nových trhov (najmä environmentálnu vyspelosť spotrebiteľov, zraniteľnosť životného prostredia, prísnosť právnej úpravy),
d)	v prípade podľa odseku 2 písm. d)
1.	ubytovacie a vzdelávacie služby (hotely, konferenčné sály),
2.	prepravné služby (ekologické prostriedky a spôsoby prepravy),
3.	stravovacie služby (najmä škála produktov, politika „zeleného nákupu“, používanie opätovne použiteľného alebo kompostovateľného riadu, riadenie odpadov zo stravovacích služieb),
e)	v prípade podľa odseku 2 písm. e) 
1.	aspekty odvodené z realizácie plánovacích rozhodnutí v budúcnosti,
2.	výsledky experimentálneho a počítačového modelovania,
3.	skúsenosti získané z vykonávania podobných činností,
f)	v prípade podľa odseku 2 písm. f)
1.	prijatie environmentálne orientovanej politiky obstarávania vo vzťahu k zmluvným partnerom a výrobkom,
2.	preferovanie výrobkov s režimom návratu použitých výrobkov (obalov),
3.	hľadanie a uprednostňovanie výrobkov, ktorým bola udelená environmentálna značka a sú všeobecne akceptované v rámci príslušnej skupiny výrobkov,
g)	v prípade podľa odseku 2 písm. g)
1.	zisťovanie environmentálneho správania  svojich zmluvných partnerov a dodávateľov vo vzťahu k ich činnostiam a výrobkom,
2.	analyzovanie formulárov s bezpečnostno-technickými údajmi o výrobkoch, poskytnutých dodávateľmi,
3.	zahrnutie klauzuly týkajúcej sa environmentálneho správania oboch zmluvných strán do zmlúv so svojimi dodávateľmi a ostatnými zmluvnými partnermi.

§ 4
Právne a iné požiadavky

	(1) Postup na identifikáciu a prístup k právnym a iným požiadavkám spočíva najmä v zabezpečení
a)	identifikácie a sledovania právnych a iných požiadaviek, vyplývajúcich pre organizáciu najmä zo všeobecne záväzných právnych predpisov, rozhodnutí orgánov verejnej správy, zmluvných záväzkov a technických noriem, ktoré sa vzťahujú na environmentálne aspekty organizácie, vrátane sledovania ich zmien,
b)	zapracovania právnych a iných požiadaviek do príslušnej dokumentácie organizácie,
c)	informovanosti zamestnancov organizácie o príslušných právnych a iných požiadavkách vrátane zabezpečenia prístupu k nim,
d)	plnenia právnych a iných požiadaviek a kontroly ich plnenia.

(2) Postup podľa odseku 1 zahŕňa tiež zodpovednosti a právomoci pri plnení uvedených povinností.

§ 5
Informovanosť a zapojenie zamestnancov organizácie

	(1) Na plnenie povinnosti vytvoriť a udržiavať postupy na zabezpečenie informovanosti, výchovy, zvyšovania environmentálneho povedomia svojich  zamestnancov a ich zapojenia do procesu zameraného na sústavné zlepšovanie jej environmentálneho správania [ § 1 písm. d), bod 3.2 časti A a bod 4 časti B prílohy č. 1 zákona] organizácia prijme najmä tieto opatrenia:
a)	identifikuje potrebu odbornej a environmentálnej prípravy zamestnancov a zabezpečí jej sústavné vykonávanie,
b)	pre všetkých zamestnancov zabezpečí školenie a podľa potreby aj výcvik o základných otázkach súvisiacich so starostlivosťou o životné prostredie, a to aj s prihliadnutím na činnosti a príslušné environmentálne aspekty organizácie,
c)	pre zamestnancov vykonávajúcich činnosti, ktoré môžu spôsobiť významné environmentálne vplyvy, zabezpečí doplňujúce školenie, odbornú prípravu a výcvik s prihliadnutím na konkrétne nebezpečné činnosti,
d)	vytvorí postupy na účinnú vnútornú komunikáciu medzi zamestnancami a vedením organizácie a na ich efektívnu spoluprácu a zapojenie sa do procesu sústavného zlepšovania environmentálneho správania organizácie.

(2) Opatreniami podľa odseku 1 písm. d) sú najmä:
a)	systém efektívnej komunikácie od vedenia organizácie k zamestnancom a od zamestnancov k vedeniu organizácie,
b)	porady vedenia organizácie s reprezentantmi odborov a ďalšími organizáciami reprezentujúcimi zamestnancov,
c)	vytváranie komisií alebo výborov životného prostredia, osobitných pracovných skupín pri investičnej výstavbe, pri zmene technologických procesov a v iných vhodných prípadoch,
d)	prostriedky na podávanie pripomienok, návrhov a sťažností zamestnancov (zelená linka, zelená skrinka) a ich pravidelné vyhodnocovanie,
e)	umožnenie aktívnej účasti zamestnancov na
1.	príprave environmentálnej politiky organizácie,
2.	úvodnom environmentálnom preskúmaní, vrátane identifikácie environmentálnych aspektov,  stanovenia environmentálnych cieľov a environmentálnych programov,
3.	zavádzaní a aplikácii systému auditov, ako jedného z nástrojov na zlepšovanie environmentálneho správania,
4.	vypracúvaní a aktualizácii environmentálneho vyhlásenia.

§ 6
Preskúmanie vrcholovým manažmentom organizácie

	(1) Preskúmanie systému environmentálneho manažérstva vrcholovým manažmentom organizácie (ďalej len „preskúmanie“) je komplexný zdokumentovaný proces, ktorého účelom je zabezpečiť sústavnú vhodnosť a efektívnosť tohto systému s ohľadom na meniace sa podmienky a informácie. Preskúmanie má byť dostatočne komplexné, hoci nie všetky prvky systému environmentálneho manažérstva musia byť preskúmané súčasne.

	(2) Predmetom preskúmania má byť najmä
a)	plnenie dlhodobých environmentálnych cieľov a krátkodobých environmentálnych cieľov,
b)	výsledky auditov,
c)	aktuálnosť a vhodnosť systému environmentálneho manažérstva organizácie (vrátane environmentálnej politiky, environmentálnych aspektov, environmentálnych cieľov) s ohľadom na meniace sa podmienky a informácie (najmä zmena právnych predpisov, zmena  v činnostiach organizácie, vývoj vedy a techniky, skúsenosti z environmentálnych havárií a iných mimoriadnych udalostí, trhové preferencie),
d)	záujmy a požiadavky zainteresovaných strán.

(3) Dôležitou súčasťou preskúmania je prijatie potrebných úprav systému environmentálneho manažérstva a ďalších opatrení na jeho efektívne fungovanie a sústavné zlepšovanie environmentálneho správania organizácie.

	(4) Interval preskúmania určí vrcholové vedenie organizácie s primeraným zohľadnením princípov podľa § 7 ods. 2 zákona.

TRETIA ČASŤ
AUDIT
(k § 6 a 7 zákona)

§ 7
Plánovanie, príprava a výkon auditu

	(1) Plánovanie a príprava každého auditu má zabezpečiť najmä, aby
a)	prostriedky a čas venované auditu boli proporcionálne jeho rozsahu a cieľom,
b)	sa zabezpečila nestrannosť a potrebná znalosť problematiky (činnosti), ktorá je predmetom auditu, vrátane znalosti príslušných environmentálnych aspektov a právnych noriem,
c)	každá osoba zahrnutá do auditu (environmentálni audítori, manažment organizácie i zamestnanci organizácie) poznala svoje úlohy a zodpovednosti.

(2) Príprava auditu zahŕňa aj potrebné oboznámenie sa s príslušnými činnosťami organizácie, so zavedeným systémom environmentálneho manažérstva a štúdium výsledkov a záverov z predchádzajúcich auditov.

(3) Vlastný výkon auditu zahŕňa najmä
a)	preskúmanie registrov, písomných postupov a ďalšej písomnej, grafickej a inej dokumentácie,
b)	rozhovory so zamestnancami organizácie,
c)	kontrolu (ohliadku) jednotlivých častí a zariadení organizácie a ich fungovania.

(4) Cieľom auditu a účelom postupov uvedených v odseku 3 je najmä
a)	zistiť, či existujúci systém riadenia je efektívny a vhodný,
b)	posúdiť, či sa plnia právne a iné požiadavky, ako aj dlhodobé environmentálne ciele a krátkodobé environmentálne ciele,
c)	zhodnotiť reálne údaje potrebné na posúdenie environmentálneho správania organizácie, prípadne jej časti, ktorá je predmetom auditu,
d)	identifikovať prípadné nedostatky a nezhody a zistiť, či neexistujú reálne riziká možného neplnenia alebo nedostatočného plnenia kritérií uvedených v písmene a) až c), 
e)	navrhnúť podľa potreby príslušné opatrenia.

(5) Správa o zisteniach a výsledkoch auditu, ktorú na konci každého auditu vyhotovia audítori a predložia na prerokovanie vedeniu organizácie, obsahuje najmä
a)	identifikáciu časti (činnosti) organizácie, ktorá bola predmetom auditu,
b)	predmet, rozsah a ciele auditu,
c)	kritériá, podľa ktorých sa audit konal,
d)	dátum (obdobie) vykonania auditu,
e)	identifikáciu členov audítorského tímu, ako aj ďalších zamestnancov organizácie, ktorí sa zúčastnili na audite, prípadne s ktorými boli prerokované predbežné zistenia,
f)	prehľad procesu auditu vrátane vzniknutých prekážok,
g)	zistenia a závery z auditu, najmä pokiaľ ide o
1.	plnenie environmentálnej politiky organizácie, jej dlhodobých environmentálnych cieľov, krátkodobých environmentálnych cieľov a environmentálnych programov,
2.	environmentálne správanie organizácie, prípadne jej auditovanej časti, najmä z hľadiska plnenia záväzku na sústavné zlepšovanie,
3.	účinnosť a spoľahlivosť opatrení prijatých organizáciou na monitorovanie a operatívne riadenie ňou spôsobovaných environmentálnych vplyvov,
4.	funkčnosť a vhodnosť systému environmentálneho manažérstva,
5.	nezhody a ďalšie nedostatky zistené pri výkone auditu,
g)	podľa potreby návrh nápravných opatrení.

(6) Na základe výsledkov auditu a ich prerokovania organizácia prijme potrebné opatrenia.

ŠTVRTÁ ČASŤ
ENVIRONMENTÁLNE VYHLÁSENIE
(k § 8 a prílohe č. 2 zákona)

§ 8
Environmentálne vyhlásenie

(1)	Environmentálne vyhlásenie obsahuje najmä tieto náležitosti:
a)	jasný a jednoznačný opis organizácie, ktorá sa uchádza o registráciu v systéme, opis súhrnu jej činností, výrobkov alebo služieb a prípadne aj jej vzťahu k materskej organizácii,
b)	environmentálnu politiku a stručný opis systému environmentálneho manažérstva organizácie,
c)	opis všetkých významných priamych i nepriamych environmentálnych aspektov, ktoré majú významný environmentálny vplyv a vysvetlenie povahy týchto vplyvov vo vzťahu k uvedeným environmentálnym aspektom,
d)	opis dlhodobých environmentálnych cieľov a krátkodobých environmentálnych cieľov vo vzťahu k významným environmentálnym aspektom a významným environmentálnym vplyvom,
e)	súhrn dostupných údajov o správaní organizácie vo vzťahu k cieľom a vplyvom uvedeným v písmene d) tak, aby umožňoval medziročné porovnávanie a hodnotenie vývoja environmentálneho správania organizácie,
f)	ďalšie faktory týkajúce sa environmentálneho správania organizácie, najmä s ohľadom na vzťah jej environmentálnych vplyvov k požiadavkám všeobecne záväzných právnych predpisov,
g)	meno, funkcia a podpis zamestnanca organizácie zodpovedného za vypracovanie environmentálneho vyhlásenia,
h)	doložka o schválení environmentálneho vyhlásenia štatutárnym orgánom organizácie a lehota platnosti environmentálneho vyhlásenia; meno funkcia a podpis štatutárneho orgánu a pečiatka organizácie,
i)	meno a číslo akreditácie environmentálneho overovateľa a dátum potvrdenia správnosti a platnosti environmentálneho vyhlásenia.

(2) Na vyjadrenie informácií podľa odseku 1 sa okrem slovného opisu použijú ďalšie vhodné formy uvedené v odseku 3 až 9 tak, aby sa zabezpečila potrebná zrozumiteľnosť, stručnosť, kompletnosť a vypovedacia schopnosť environmentálneho vyhlásenia.

(3) Na vyjadrenie informácie podľa odseku 1 písm. a) sa použijú najmä:
a)	mapy a schémy,
b)	komentované fotografie areálu organizácie a jej okolia,
c)	vývojové diagramy a organizačné schémy,
d)	klasifikácia činnosti organizácie (§ 12),
e)	meno, priezvisko a funkcia poverenej osoby  (bod 3.1 časti A prílohy č. 1 zákona).

(4) Súčasťou environmentálneho vyhlásenia podľa odseku 1 písm. b) je
a)	environmentálna politika organizácie s osobitným komentárom podpísaným štatutárnym predstaviteľom organizácie obsahujúcim stručný opis oblasti riadenia organizácie na aplikáciu environmentálnej politiky,
b)	schéma štruktúry systému environmentálneho manažérstva, prípadne s osobitnou schémou zaradenia a riadenia poverenej osoby,
c)	poznámka (komentár) ku každej významnej zmene environmentálnej politiky alebo systému environmentálneho manažérstva.

(5) V závislosti od rozsahu a závažnosti environmentálnych vplyvov organizácie a ďalších okolností organizácia na vyjadrenie informácie podľa odseku 1 písm. c) sa použijú najmä:
a)	opis, ako každý významný environmentálny aspekt vplýva na životné prostredie alebo
b)	opis environmentálnych vplyvov všetkých významných environmentálnych aspektov organizácie (alebo ich skupín) na jednotlivé zložky životného prostredia (najmä ovzdušie, voda, pôda) alebo
c)	rôzne tabuľky, schémy a diagramy,
d)	kombinácia spôsobov podľa písmena a) až c).

(6) Na vyjadrenie informácie podľa odseku 5 sa použijú prostriedky a formy, ktoré zabezpečujú celkový prehľad o významných environmentálnych aspektoch organizácie tak, aby bol dostatočne zrejmý vzťah medzi činnosťou organizácie a z nej vyplývajúcimi významnými environmentálnymi vplyvmi. Súčasťou tejto informácie sú aj kritériá organizácie na určovanie významných environmentálnych aspektov.

	(7) Na vyjadrenie informácie podľa odseku 1 písm. d)  sa použije najmä
a)	environmentálny program organizácie,
b)	tabuľka, z ktorej vyplýva vzťah medzi významnými environmentálnymi aspektmi, dlhodobými environmentálnymi cieľmi a krátkodobými environmentálnymi cieľmi (podľa možnosti merateľnými alebo kvantifikovateľnými), vrátane harmonogramu ich plnenia, zodpovedností a plánovaných prostriedkov na dosiahnutie týchto cieľov,
c)	informácia o stave plnenia dlhodobých environmentálnych cieľov a krátkodobých environmentálnych cieľov v období od predchádzajúceho oznámenia (environmentálneho vyhlásenia alebo jeho aktualizácie).

(8) Účelom informácie podľa odseku 1 písm. e) je poskytnúť údaje o environmentálnom správaní organizácie a o trendoch jeho vývoja, ako aj o pokroku v plnení jej dlhodobých environmentálnych cieľov a krátkodobých environmentálnych cieľov. Na jeho  splnenie sa použijú najmä:
a)	grafy, tabuľky a obrázky,
b)	absolútne i pomerné ukazovatele environmentálneho správania splňujúce náležitosti podľa bodu 2 prílohy č. 2 zákona (napríklad údaje podľa odseku 5 vztiahnuté na jednotku produkcie, na ročný objem výroby, na vzťah k plneniu požiadaviek príslušných právnych predpisov), 
c)	potrebné vysvetlivky k niektorým (najmä agregovaným) údajom, grafom a obrázkom,
d)	porovnanie dosiahnutého stupňa plnenia dlhodobých environmentálnych cieľov a krátkodobých environmentálnych cieľov s predchádzajúcim environmentálnym vyhlásení (vyhláseniami),
e)	vysvetľujúci komentár v prípade, že sa nepodarilo splniť niektoré ciele,
f)	vysvetľujúci komentár v prípade, že nie sú k dispozícii príslušné údaje (neuskutočnilo sa žiadne meranie, z právnych predpisov nevyplývajú žiadne záväzné limity a podobne).

(9) Na vyjadrenie informácie podľa odseku 1 písm. f) sa použije najmä
a)	informácia o limitoch a ďalších požiadavkách vyplývajúcich z právnych predpisov a porovnanie so stavom ich plnenia organizáciou, ak sa už neuviedli v informácii podľa odseku 7 alebo 8,
b)	informácia o nákladoch na investície a ďalšie opatrenia na zlepšenie environmentálneho správania organizácie,
c)	podpora environmentálne zameraných skupín a akcií a ďalšie opatrenia na zlepšenie dialógu so zainteresovanými stranami,
d)	informácia o výrobkoch organizácie, o jej politike obstarávania, o výskume a vývoji,
e)	informácia o sťažnostiach a pripomienkach k činnosti organizácie a o ich riešení,
f)	informácia o mimoriadnych udalostiach, spôsobe ich zdolania a o prijatých opatreniach.

(10) Príslušné údaje podľa odseku 1 písm. i) sa uvádzajú spravidla v úvodnej časti, prípadne v záverečnej časti environmentálneho vyhlásenia. Okrem toho správnosť a platnosť environmentálneho vyhlásenia je potvrdená podpisom a pečiatkou príslušného environmentálneho overovateľa; v origináli environmentálneho vyhlásenia je takto potvrdená každá jeho strana.

(11) Na sprístupnenie verejnosti environmentálneho vyhlásenia a podkladov, z ktorých vychádza, možno okrem písomnej formy použiť aj ďalšie formy hromadného sprístupňovania, najmä prostredníctvom siete internetu, uverejnenia v miestnych alebo regionálnych oznamovacích prostriedkoch alebo iným v mieste obvyklým spôsobom.

§ 9
Poskytovanie environmentálnych informácií organizáciou

	(1) Súčasťou environmentálneho správania organizácie je aj jej otvorený dialóg s verejnosťou a ďalšími zainteresovanými stranami. Jedným z nástrojov na udržiavanie tohto dialógu je poskytovanie týmto subjektom zo strany organizácie, okrem environmentálneho vyhlásenia, aj ďalších špecifických environmentálnych informácií ( § 8 ods. 6 a 7 zákona), a to najmä s ohľadom na predpokladaný alebo vyjadrený záujem zo strany príslušných subjektov.

	(2) Environmentálna informácia pre obec a miestne záujmové skupiny obsahuje spravidla 
a)	niektoré z najvýznamnejších environmentálnych aspektov organizácie vrátane opatrení na ich riadenie,
b)	vlastnosti vyrábaných alebo emitovaných látok z hľadiska možného ohrozenia života a zdravia ľudí a životného prostredia,
c)	riziká vyplývajúce z činnosti organizácie pre okolie a opatrenia organizácie na ich eliminovanie alebo zníženie,
d)	pôvod, druh a  počet sťažností, námetov a pripomienok zo strany verejnosti a ďalších zainteresovaných strán a spôsob nakladania s nimi alebo ich riešenia,
e)	informácia o prípadoch prekročenia povolených limitov, vrátane ich príčin a opatrení na zamedzenie ich opakovania.

(3) Environmentálna informácia pre finančné a poisťovacie inštitúcie obsahuje spravidla 
a)	environmentálnu stratégiu a environmentálne správanie organizácie,
b)	vzťah medzi finančnými a environmentálnymi informáciami,
c)	kvalitu a vhodnosť systému environmentálneho manažérstva organizácie,
d)	environmentálne záťaže vyplývajúce zo súčasnej i minulej činnosti organizácie, najmä znečistenie pôdy alebo podzemných vôd, prítomnosť vysoko nebezpečných látok (azbestu, ťažkých kovov a iných závažných škodlivín) v budovách a priestoroch organizácie a možné environmentálne riziká alebo vplyvy súvisiace s novými (plánovanými) činnosťami organizácie, technologickými a inými prevádzkovými procesmi a spôsob ich riadenia zo strany organizácie.

(4) Environmentálna informácia pre zamestnancov organizácie alebo jej jednotlivých zložiek obsahuje spravidla
a)	vzťah medzi environmentálnou situáciou a pracovnými podmienkami, vrátane pracovných úrazov, havárií a iných mimoriadnych udalostí,
b)	plány a možnosti interného i externého environmentálneho vzdelávania,
c)	aplikáciu systému environmentálneho manažérstva organizácie,
d)	riešenie pripomienok, námetov a sťažností zamestnancov,
e)	stav a možnosti zlepšovania internej komunikácie medzi vedením organizácie a zamestnancami, vrátane zapájania zamestnancov do procesu sústavného zlepšovania environmentálneho správania organizácie.

(5) Environmentálna informácia pre spotrebiteľov a organizácie na ich ochranu, ako aj pre organizácie na ochranu životného prostredia obsahuje spravidla
a)	environmentálnu politiku a jej správanie vo vzťahu k jej činnostiam (procesom, výrobkom, službám),
b)	aktuálne témy a problémy vyplývajúce z externej komunikácie organizácie s touto časťou zainteresovaných strán,
c)	vývoj a trendy environmentálneho správania v dlhšom časovom období v organizácii ako celku, ako aj v jej jednotlivých prevádzkarniach spôsobom umožňujúcim porovnanie s požiadavkami vyplývajúcimi z právnych predpisov, s najlepšími dostupnými technikami a s environmentálnym správaním obdobných organizácií,
d)	informáciu o konkrétnych  dlhodobých environmentálnych cieľoch a krátkodobých environmentálnych cieľoch, a to vrátane riešenia nepriamych vplyvov na životné prostredie (napríklad využívanie prírodných zdrojov a surovín, doprava a služby, nakladanie s nepoužívanými alebo nepoužiteľnými výrobkami),
e)	informácia o uplatňovaní princípu predbežnej opatrnosti v organizácii pri prijímaní environmentálnych rozhodnutí.

(6) Vzťahy medzi organizáciou a jej súčasnými i potenciálnymi partnermi, dodávateľmi a odberateľmi sú založené spravidla na zmluvnom základe a úzkych kontaktoch a spolupráci. Obsah prípadnej environmentálnej informácie pre jednotlivé subjekty z tejto skupiny môže byť veľmi rôznorodý. Spravidla však pôjde o informácie týkajúce sa
a)	existencie certifikovaného systému environmentálneho manažérstva,  systému manažérstva kvality alebo systému bezpečnostného manažérstva, prípadne registrácie organizácie v systéme (§ 18 zákona),
b)	environmentálnej politiky a stavu a vývoja environmentálneho správania organizácie,
c)	politiky obstarávania,
d)	ďalších konkrétnych údajov zaujímajúcich príslušného zmluvného partnera.

(7) Environmentálna informácia podľa odseku 2 až 6 môže byť označená odkazom na platnú registráciu organizácie v systéme a jej správnosť potvrdená environmentálnym overovateľom iba za podmienky, že spĺňa požiadavky uvedené v bode 3 prílohy č. 2 zákona.

§ 10
Aktualizácia environmentálneho vyhlásenia

	(1) Pri plnení povinnosti každoročnej aktualizácie environmentálneho vyhlásenia a overovania správnosti informácie o zmenách (aktualizácii) environmentálneho vyhlásenia a potvrdzovania jej platnosti environmentálnym overovateľom organizácia prihliada aj na program podľa § 16 ods. 10 zákona.

	(2) Žiadosť o povolenie predĺženia lehoty  na aktualizovanie environmentálneho vyhlásenia podľa § 8 ods. 5 zákona obsahuje najmä
a)	identifikačné údaje organizácie, 
b)	číslo registrácie organizácie, ak už organizácia bola začlenená do systému,
c)	údaje a doklady preukazujúce, že ide o malého podnikateľa1) alebo o malú organizáciu (§ 7 ods. 4 zákona), 
1.	s ktorej činnosťou nie sú spojené závažné environmentálne riziká,
2.	u ktorej nenastali a v krátkodobom časovom horizonte ani nenastávajú zmeny vo fungovaní systému environmentálneho manažérstva,
3.	na ktorej činnosť sa nevzťahujú závažné požiadavky právnych predpisov na ochranu životného prostredia a
4.	ktorá nevytvára významné miestne problémy,
d) doklad o zaplatení správneho poplatku podľa osobitného predpisu.2)

PIATA ČASŤ
AKREDITÁCIA A ČINNOSŤ ENVIRONMENTÁLNYCH OVEROVATEĽOV
 (k § 9 až 17 zákona)

§ 11
Skúšobný poriadok
	
	Skúšobný poriadok skúšok na overenie odborných znalostí pre akreditačné konanie, ako aj paušálna úhrada nákladov skúšok sú uvedené v prílohe č. 1 tejto vyhlášky.

§ 12
Zoznam odborov činností

	Zoznam odborov činností, pre ktoré sa udeľuje akreditácia environmentálnych overovateľov, a podľa ktorých sa registrujú organizácie pri ich začleňovaní do systému (§ 18 zákona), je uvedený v prílohe č. 2 tejto vyhlášky.

§ 13
Činnosť environmentálneho overovateľa

	(1) Formy vykonávania činnosti environmentálneho overovateľa podľa § 16 zákona sa v potrebnom rozsahu prispôsobujú konkrétnym okolnostiam, najmä charakteru subjektu, ktorý má byť začlenený do systému ako organizácia (§ 14 ods. 1). Pri odsúhlasovaní rozsahu a členenia takéhoto subjektu podľa § 18 ods. 3 až 5 zákona environmentálny overovateľ prihliada na splnenie kombinácie dvoch základných podmienok, a to
a)	operatívneho manažérskeho riadenia a
b)	geografickej polohy.

(2) Pri vypracúvaní programu overovania podľa § 16 ods. 10 zákona environmentálny overovateľ berie do úvahy najmä
a)	silné stránky a dôveryhodnosť programu auditov vrátane frekvencie cyklov auditu,
b)	zložitosť systému environmentálneho manažérstva,
c)	environmentálnu politiku,
d)	veľkosť, rozsah a povahu činností organizácie,
e)	význam priamych a nepriamych environmentálnych aspektov, ktoré organizácia môže operatívne riadiť, alebo pri ktorých možno predpokladať, že ich organizácia ovplyvňuje,
f)	silné stránky systému získavania a riadenia údajov a informácií vo vzťahu k údajom a informáciám uvedeným v environmentálnom vyhlásení,
g)	históriu (vývoj) environmentálnych problémov,
h)	rozsah činností organizácie, na ktoré sa vzťahujú právne predpisy na ochranu životného prostredia,
i)	výsledky predchádzajúcich overovaní,
j)	skúsenosti organizácie z procesu napĺňania požiadaviek systému.

(3) Pri zostavovaní programu podľa odseku 2 pre organizáciu, ktorá má certifikovaný systém environmentálneho manažérstva podľa osobitnej technickej normy, environmentálny overovateľ berie do úvahy aj dozorný program vyplývajúci z tejto certifikácie tak, aby sa 
a)	podľa možnosti zabezpečila potrebná koordinácia oboch programov,
b)	vylúčila zbytočná duplicita oboch druhov činností.

(4) Pri overovaní v organizácii s viacerými prevádzkarňami s rovnakými alebo podobnými činnosťami [§ 14 ods. 1 písm. c) bod 1] môže environmentálny overovateľ upustiť od overenia všetkých prevádzkarní a vykonať overenie iba vybraných prevádzkarní, ak
a)	činnosti v jednotlivých prevádzkarniach majú podobné environmentálne aspekty a environmentálne vplyvy,
b)	všetky prevádzkarne spadajú pod podobný systém environmentálneho manažérstva a pracujú s rovnakými štruktúrami.

(5) Pri výbere prevádzkarní podľa odseku 4 environmentálny overovateľ berie do úvahy najmä tieto faktory:
a)	environmentálna politika a environmentálny program,
b)	zložitosť systému environmentálneho manažérstva a jeho vyspelosť,
c)	významnosť priamych a nepriamych environmentálnych aspektov a environmentálnych vplyvov a možná interakcia s citlivým okolím,
d)	názory zainteresovaných strán (sťažnosti, verejné záujmy v mieste prevádzky),
e)	rozmiestnenie zamestnancov organizácie v jednotlivých prevádzkarniach,
f)	smennosť,
g)	história (vývoj) environmentálnych problémov,
h)	výsledky z predošlých overovaní a z auditov.

(6) Environmentálny overovateľ vypracuje program overovania (odsek 2) tak, aby zabezpečoval, že 
a)	v rámci overovacieho cyklu budú overené všetky prevádzkarne organizácie, 
b)	pri prvom overovaní a v každom ďalšom overovacom cykle bude do programu overovania zahrnuté aj ústredie organizácie.
c)	Prevádzkareň bude overená vždy, ak
1.	je významná svojou veľkosťou, rozsahom, charakterom činnosti a pôsobenia na okolie,
2.	z auditu  alebo z  preskúmania vyplýva potreba vykonania nápravných opatrení v tejto prevádzkarni,
3.	v nej od posledného overovania nastali podstatné zmeny v systéme environmentálneho manažérstva alebo v jej činnosti,
4.	sa výrazne odlišuje od ostatných prevádzkarní organizácie
4a. veľkosťou a pracovnými postupmi,
4b. druhom a významnosťou environmentálnych aspektov a environmentálnych vplyvov,
4c. citlivosťou jej okolia,
4d. príslušnými právnymi požiadavkami,
4e. štruktúrou miestneho systému environmentálneho manažérstva,
4f. rozsahom a povahou činnosti.

	(7) Pri overovaní v organizácii s viacerými prevádzkarňami s rozličnými činnosťami [§ 14 ods. 1 písm. c) bod 2] environmentálny overovateľ vykoná overenie vo všetkých prevádzkarniach, ktoré majú byť ako organizácia začlenené do systému a zohľadní najmä tieto faktory:
a)	potreba analýzy environmentálnych aspektov a environmentálnych vplyvov súvisiacich so všetkými prevádzkarňami,
b)	zodpovedajúci systém environmentálneho manažérstva,
c)	existencia environmentálnej politiky a environmentálnych programov, ktoré zohľadňujú princíp miestnej zodpovednosti (bod 4 prílohy č. 2 zákona).

(8) Pri overovaní v organizácii, u ktorej sa nedá presne určiť jej  prevádzkareň [§ 14 ods. 1 písm. d)], environmentálny overovateľ dbá na to, aby 
a)	oblasť činnosti a infraštruktúra organizácie bola jasne definovaná, úplne integrovaná do manažérskeho systému a presne popísaná v environmentálnom vyhlásení,
b)	organizácia vhodným spôsobom preukázala, že
1.	zvážila riziká pre životné prostredie  a obyvateľstvo,
2.	prijala potrebné plány na informovanie dotknutej verejnosti, ako sa má správať v prípade havárie,
3.	pripravila informácie o stupni znečisťovania,
4.	preskúmala infraštruktúru, ktorú operatívne riadi.
	
(9) Pri overovaní v organizácii spravujúcej dočasné prevádzkarne [§ 14 ods. 1 písm. e)] environmentálny overovateľ 
a)	skontroluje manažérsky systém organizácie a jej environmentálne správanie vo vybraných dočasných prevádzkarniach s primeraným uplatnením postupu pri výbere ako v odseku 5 a 6,
b)	preverí dôkazy organizácie o vhodnosti prijatých postupov a technológií vo vybraných dočasných prevádzkarniach najmä s prihliadnutím na
1.	vhodnosť použitých technológií a prípravy zamestnancov,
2.	náležitú environmentálnu analýzu v mieste dočasnej prevádzkarne pred začatím jej činnosti,
3.	analýzu environmentálnych následkov vyplývajúcich z budúcich plánovaných činností,
4.	komunikáciu s dotknutou verejnosťou a príslušnými miestnymi orgánmi o významných environmentálnych aspektoch vyplývajúcich z plánu činnosti, ako aj o príslušných riešeniach,
5.	formuláciu plánov zahladenia následkov činnosti dočasnej prevádzkarne alebo riešení na zlepšenie environmentálnych podmienok dotknutého územia po skončení jej činnosti.

(10) Pri overovaní v prípade, že sa ako organizácia chce začleniť do systému orgán verejnej správy, štátna inštitúcia alebo iná inštitúcia [§ 14 ods. 1 písm. h)], environmentálny overovateľ vykonáva svoju činnosť s osobitným zreteľom na nepriame environmentálne aspekty organizácie a presné vymedzenie tej časti alebo činnosti orgánu verejnej správy, štátnej inštitúcie alebo inej inštitúcie, ktorá má byť začlenená do systému ako organizácia.

	(11) Pri overovaní v organizáciách, ktorými sú malí a strední podnikatelia,3) ale najmä malí podnikatelia a iné malé organizácie overovateľ volí formu svojej  činnosti tak, aby bola primeraná rozsahu a druhu  činnosti  organizácie  a  významnosti  jej  environmentálnych aspektov a environmentálnych vplyvov  bez zbytočného finančného i iného zaťažovania organizácie. Prihliada pritom najmä na nasledovné aspekty:
a)	nie všetky postupy organizácie musia byť dokumentované v písomnej forme, ak sa environmentálny overovateľ vhodným spôsobom uistí, že postupy spoľahlivo fungujú a príslušní zamestnanci ich ovládajú a v praxi dôsledne používajú; obdobne tak pokiaľ ide o distribúciu, používanie a uchovávanie príslušnej dokumentácie,
b)	pri hodnotení príslušných postupov organizácie sa berie do úvahy najmä
1.	významnosť a zložitosť operácie,
2.	charakter z nej vyplývajúcich environmentálnych vplyvov,
3.	odborná spôsobilosť zamestnancov,
c)	fungovanie systému environmentálneho manažérstva sa overuje najmä posúdením účinnosti procesov prostredníctvom dosiahnutých výsledkov,
d)	environmentálne vyhlásenie a environmentálne informácie majú obsahovať príslušné náležitosti (§ 8), avšak bez zbytočnej finančnej náročnosti na ich spracovanie, vydanie a sprístupňovanie,
e)	na plánovanie a vykonávanie auditov (§ 7) možno využiť tiež
1.	pomoc environmentálnych audítorov z obchodnej a priemyselnej komory alebo z obdobných združení,
2.	spoločné skupiny environmentálnych  audítorov z dvoch alebo viacerých malých organizácií na vzájomné vykonávanie auditov.

ŠIESTA ČASŤ
ZAČLEŇOVANIE ORGANIZÁCIÍ DO SYSTÉMU
(k § 18 zákona)

§ 14
Registrácia organizácií

	(1) Pri začleňovaní organizácií do systému Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“) zohľadňuje osobitosti jednotlivých druhov subjektov, ktoré majú byť zaregistrované ako organizácia, najmä
a)	organizácia pôsobiaca iba na jednom mieste (s jednou prevádzkarňou),
b)	subjekt menší ako prevádzkareň, ktorý sa v odôvodnenom prípade (odsek 4) môže začleniť do systému ako organizácia,
c)	organizácia pôsobiaca na rôznych miestach (s rôznymi prevádzkarňami), a to
1.	s rovnakými alebo podobnými činnosťami,
2.	s rozličnými činnosťami,
d)	organizácia, u ktorej sa nedá jednoznačne určiť jej prevádzkareň,
e)	organizácia spravujúca dočasné prevádzkarne,
f)	nezávislé organizácie (subjekty), ktoré sa chcú registrovať ako jedna spoločná organizácia,
g)	malí podnikatelia3) pôsobiaci na rozľahlom území a produkujúci rovnaké alebo podobné výrobky alebo služby,
h)	orgány verejnej správy, štátne inštitúcie a iné inštitúcie.

(2) Časová platnosť registrácie závisí najmä od lehoty platnosti environmentálneho vyhlásenia; nesmie však byť dlhšia ako tri roky.

(3) Odôvodneným prípadom podľa § 18 ods. 5 zákona, kedy možno zaregistrovať ako organizáciu subjekt menší ako prevádzkareň, je, ak táto oddelená časť prevádzkarne 
a)	má jasne definované vlastné činnosti a jej environmentálne aspekty a environmentálne vplyvy môžu byť jednoznačne určené a odlíšené od iných neregistrovaných častí prevádzkarne,
b)	má vlastné riadenie a správu s kompetenciami, ktoré zabezpečujú, že môže organizovať a riadiť svoj systém environmentálneho manažérstva, svoje environmentálne vplyvy a prijímať potrebné nápravné opatrenia,
c)	sú jasne vymedzené zodpovednosti oddelenej časti prevádzkarne za plnenie požiadaviek a podmienok vyplývajúcich z povolení a súhlasov príslušných orgánov vzťahujúcich sa na túto časť.

(4) Odôvodneným prípadom podľa § 18 ods. 5 zákona nie je, ak
a)	oddelený subjekt pokrýva iba časť činnosti prevádzkarne, ktorá nie je reprezentatívna ohľadne environmentálnych aspektov a environmentálnych vplyvov celej činnosti prevádzkarne,
b)	nie je z pohľadu zvonka dostatočne zrozumiteľné a odôvodnené, ktorá časť činností prevádzkarne je riadená systémom environmentálneho manžérstva a prečo práve táto časť bola oddelená od ostatných činností prevádzkarne.

(5) V prípade organizácie podľa odseku 1 písm. d) je potrebné, aby organizácia včas konzultovala s environmentálnym overovateľom a ministerstvom presné a jednoznačné vymedzenie subjektu, ktorý má byť zaregistrovaný ako organizácia.

(6) V prípade organizácie podľa odseku 1 písm. e) sa okrem umiestnenia dočasnej prevádzkarne registruje aj jej činnosť.

(7) V prípade organizácie podľa odseku 1 písm. f) je potrebné, aby zúčastnené nezávislé subjekty, ktoré sa chcú spoločne zaregistrovať ako organizácia, preukázali najmä
a)	spoločnú zodpovednosť (environmentálna politika, postupy a podobne) v manažérstve významných environmentálnych aspektov a významných environmentálnych vplyvov, vrátane určenia dlhodobých environmentálnych cieľov a krátkodobých environmentálnych cieľov a nápravných činností,
b)	sústavné zlepšovanie environmentálneho správania, prípadne vedeli zdôvodniť, prečo nie je sústavné zlepšovanie vidno u všetkých subjektov súčasne.

(8) V prípade organizácie podľa odseku 1 písm. g) možno postupovať v dvoch etapách:
a)	v prvej etape subjekty v príslušnom území spoločne a s prípadnou pomocou podľa § 22 zákona identifikujú svoje environmentálne problémy a hľadajú spoločné riešenia, najmä spoluprácou pri
1.	identifikácii environmentálnych aspektov a environmentálnych vplyvov a hodnotení ich významnosti,
2.	navrhovaní environmentálnej politiky a environmentálneho programu,
3.	vykonávaní auditov,
4.	najímaní spoločného konzultanta,
5.	používaní spoločnej infraštruktúry na riadenie niektorých environmentálnych vplyvov (spoločná čistička odpadových vôd, spoločné sklady odpadov, vytvárane spoločných špeciálnych organizácií na tento účel),
6.	vypracúvaní spoločného územného environmentálneho programu,
b)	v druhej etape môžu jednotlivé subjekty zvážiť svoje možnosti a záujem, vykonať potrebné opatrenia na splnenie podmienok podľa tohto zákona a zaregistrovať sa samostatne ako organizácia.

(9) V prípade organizácie podľa odseku 1 písm. h) je potrebné  
a)	osobitne prihliadať, najmä v prípade orgánov verejnej správy, tiež na nepriame environmentálne aspekty ich politickej, rozhodovacej a riadiacej činnosti,
b)	zvážiť a reálne vymedziť subjekt alebo jeho časť, ktorý má byť zaregistrovaný ako organizácia.

SIEDMA ČASŤ
POUŽÍVANIE LOGA A ODKAZU NA REGISTRÁCIU V SYSTÉME
(k § 20 a 21 a prílohe č. 3 zákona)

§ 15 
Používanie loga

	(1) Verziu č. 1 loga možno použiť  na environmentálnom vyhlásení alebo na informácii o zmene (aktualizácii) environmentálneho vyhlásenia len za podmienky, že ich správnosť bola overená a platnosť potvrdená environmentálnym overovateľom.

	(2) Verziu č. 2 loga možno použiť na environmentálnej informácii (§ 9) za týchto podmienok:
a)	táto informácia bola environmentálnym overovateľom potvrdená ako informácia
1.	presná a pravdivá,
2.	doložená a overiteľná,
3.	príslušná a použitá vo vhodnom kontexte alebo rámci,
4.	reprezentatívna pre celkové environmentálne správanie organizácie,
5.	s malou pravdepodobnosťou jej zlej interpretácie,
6.	významná s ohľadom na celkový environmentálny vplyv,
b)	ak je environmentálna informácia potvrdená podľa odseku 1 iba časťou materiálu (informačná brožúra, prospekt, internetová stránka, inzerát alebo reklama a podobne) má byť jasne odlíšená od zvyšku textu (napríklad rámčekom, odlišným usporiadaním, farbou, veľkosťou alebo druhom použitého písma), aby bolo zrejmé, že logo sa vzťahuje iba na túto časť materiálu.

(3) Verziu č. 1 loga možno použiť v záhlaví listov za podmienky, že logo je jasne a výlučne pripísané organizácii, ktorá je platne registrovaná v systéme. Nemožno ho použiť  
a)	ak ministerstvo dočasne pozastavilo alebo zrušilo platnosť registrácie organizácie (§ 19 zákona) alebo registrácia po uplynutí doby jej platnosti nebola obnovená,
b)	na ostatné organizačné časti (zložky) subjektu, ktorého iba časť bola zaregistrovaná v systéme ako organizácia.

(4) Verziu č. 1 loga možno použiť na propagovanie registrácie organizácie v systéme za podmienky, že logo je použité takým spôsobom, ktorý zabezpečuje, že 
a)	je zrejmý výlučný vzťah loga k registrovanej organizácii,
b)	je vylúčená možnosť vztiahnutia loga na iné subjekty (napríklad na ďalšie neregistrované prevádzkarne organizácie, na neregistrované subjekty v spoločnej budove, v obchodnom centre).

(5) Verziu č. 2 loga na zvýšenie vierohodnosti uvádzaných informácií možno použiť v inzerátoch a reklamách na činnosti, výrobky a služby na propagovanie registrácie organizácie v systéme, a to pod podmienkou, že
a)	informácie, na ktoré sa logo vzťahuje, spĺňajú kritériá podľa odseku 3 písm. a),
b)	je zreteľne určený vzťah medzi logom a činnosťou, výrobkom alebo službou, ktorých sa týka,
c)	sa vylúči možnosť zámeny  s akoukoľvek environmentálnou značkou používanou na environmentálne označovanie výrobkov,4) alebo s kritériami na udelenie environmentálnej značky.

 (7) V inzerátoch a reklamách na činnosti, výrobky alebo služby na propagovanie registrácie organizácie v systéme možno použiť aj verziu č. 1 loga za podmienky, že
a)	účelom použitia loga je poukázať na registráciu organizácie v systéme alebo že výrobok, činnosť alebo služba boli vytvorené organizáciou registrovanou v systéme a
b)	všetky činnosti relevantné pre informácie s logom sú pod manažérskym riadením registrovanej organizácie.

§ 16
Používanie odkazu na registráciu organizácie v systéme

	Na používanie odkazu na registráciu organizácie v systéme (§ 21 a časť C prílohy č. 3 zákona) sa primerane vzťahuje § 15.

ÔSMA ČASŤ
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIE

§ 17
Účinnosť

	Táto vyhláška nadobúda účinnosť 1. decembra 2002, okrem § 15, ktorý nadobudne účinnosť dňom nadobudnutia platnosti zmluvy o pristúpení Slovenskej republiky k Európskym spoločenstvám.

O d ô v o d n e n i e
k návrhu vyhlášky, ktorou sa vykonáva zákon o systéme environmentálne orientovaného riadenia a auditu
_________________________________________________________________

A.  Všeobecne

	Touto vyhláškou sa ustanovujú podrobnosti na vykonanie zákona o systéme environmentálne orientovaného riadenia auditu (ďalej len „zákon“) vo veciach vymenovaných v § 1.

	Pre ľahšiu orientáciu a zo systematických dôvodov je každá z upravovaných oblastí zaradená do samostatnej časti vyhlášky.

	Pri ustanovovaní podrobností na vykonanie zákona sa vychádzalo najmä 
a)	z príslušných príloh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001  umožňujúceho dobrovoľnú účasť organizácií v Programe Spoločenstva pre ekologické manažérstvo a audity (EMAS) - ďalej len „nariadenie“,
b)	z vykonávacieho rozhodnutia Komisie č. 2001/681/ES ustanovujúceho usmernenia na aplikáciu nariadenia,
c)	z vykonávacieho odporúčania Komisie č. 2001/680/ES ustanovujúceho usmernenia na aplikáciu nariadenia.

Návrh vyhlášky je v plnom súlade s ustanoveniami a princípmi vyššie uvedených právnych predpisov a dokumentov Európskej únie. Ďalšie podrobnosti budú obsahom akreditačných pravidiel a písomných postupov akreditačného orgánu, postupov Ministerstva životného prostredia SR (ďalej len „ministerstvo“) ako registračného orgánu, ako aj metodických príručiek pre činnosť environmentálnych overovateľov a organizácií.

Dopad návrhu vyhlášky na verejné financie
	Zo zavedenia právnej úpravy podľa tejto vyhlášky nevyplývajú žiadne priame dopady, resp. požiadavky na štátny rozpočet, ani na ďalšie verejné financie.

Doložka zlučiteľnosti
návrhu vyhlášky
s právom Európskych spoločenstiev a Európskej únie

1.	Navrhovateľ vyhlášky: Ministerstvo životného prostredia SR

2.	Názov návrhu : Vyhláška Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky, ktorou sa vykonáva zákon o systéme environmentálne orientovaného riadenia a auditu

3.	V práve Európskej únie je problematika návrhu vyhlášky upravená: 
	Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 umožňujúcim dobrovoľnú účasť organizácií v schéme environmentálneho manažérstva a auditu Spoločenstva (EMAS)
Rozhodnutím Komisie č. 2001/681/ES o usmernení pre implementáciu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001, ktoré umožňuje dobrovoľnú účasť organizácií na schéme environmentálneho manažérstva a auditu (EMAS) Spoločenstva
Odporúčaním Komisie č. 2001/680 o usmernení pre implementáciu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001, ktoré umožňuje dobrovoľnú účasť organizácií na schéme environmentálneho manažérstva a auditu (EMAS) Spoločenstva

4.	Návrh vyhlášky svojou problematikou
•	patrí medzi prioritné oblasti aproximácie práva obsiahnuté (výslovne uvedené) v čl. 70 Európskej dohody o pridružení – oblasť životné prostredie
•	patrí medzi priority odporúčané v Príprave asociovaných krajín strednej a východnej Európy na integráciu do vnútorného trhu Európskej únie (Biela kniha) – pozri písm. b) na strane 223 Bielej knihy

5.	Stupeň zlučiteľnosti návrhu vyhlášky s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie:
Úplná – pozri tabuľky zhody. Do tejto vyhlášky sú transponované príslušné princípy a usmernenia (podrobnosti)  najmä z príloh cit. nariadenia, rozhodnutia a odporúčania. 
6.	
Gestor (spolupracujúce rezorty):
       Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

7.   Účasť expertov na príprave návrhu vyhlášky:
Pri príprave tohto zákona sa uplatnili poznatky z riešenia twinningového projektu SR99/IB/EN/01 „Zavedenie nariadenia EÚ o EMAS“ talianskymi expertmi

B.  K jednotlivým ustanoveniam

K § 1
	Predmet úpravy podľa tejto vyhlášky dôsledne vychádza z príslušných  splnomocňovacích ustanovení zákona uvedených v jej úvodnej vete.

K § 2 a 3
	Identifikácia environmentálnych aspektov a hodnotenie ich významnosti je jedným zo základných krokov pri zavádzaní systému environmentálneho manažérstva. Od nich sa odvodzujú dlhodobé a krátkodobé environmentálne ciele, environmentálne programy, rozsah právnych a iných požiadaviek, frekvencia cyklov auditov atď.
	V týchto paragrafoch sa ustanovujú podrobnosti k bodu 2.1 prílohy č. 1 zákona s prihliadnutím na Prílohu VI nariadenia.
	Na rozdiel od STN EN ISO 14001 Systémy environmentálneho manažérstva. Špecifikácia s návodom na použitie (ktorej štvrtá časť bola prevzatá ako časť A do Prílohy I nariadenia a tým aj ako príloha č. 1 zákona) sa v súlade s nariadením v tejto vyhláške podrobnejšie upravuje aj rozdielny prístup k priamym a nepriamym environmentálnym aspektom.
	Súčasťou procesu zisťovania environmentálnych aspektov je aj hodnotenie ich významnosti podľa kritérií, ktoré si určí organizácia, pretože význam toho istého environmentálneho aspektu môže byť pre jednotlivé organizácie rôzny.
	Pri vyhodnocovaní významnosti environmentálnych aspektov sa zvažujú najmä
a)	environmentálne hľadiská, napríklad
1.	rozsah a závažnosť environmentálneho vplyvu, 
2.	pravdepodobnosť výskytu a čas trvania environmentálneho vplyvu,
b)	podnikateľské a právne hľadiská, napríklad
1.	možnosť vystavenia sa požiadavkám (vrátane prípadných sankcií) právnych predpisov a  ďalším právnym požiadavkám (zodpovednosť za náhradu škody a pod.),
2.	obťažnosť zmeny environmentálneho vplyvu a náklady spojené s takouto zmenou,
3.	účinok zmeny na ostatné činnosti a procesy,
4.	obavy, resp. požiadavky zainteresovaných strán,
5.	možné dopady na imidž organizácie.

K § 4
	Identifikácia a plnenie príslušných právnych a iných požiadaviek je jednou z kľúčových oblastí systému environmentálneho manažérstva i systému EMAS.
	Organizácia má stanoviť a udržiavať postupy na zisťovanie, implementáciu, dostupnosť a pochopenie všetkých pre ňu platných právnych a iných požiadaviek, ktoré sa priamo týkajú jej environmentálnych aspektov.

	Za tým účelom môže napríklad zaviesť a udržiavať príslušný register (zoznam) právnych a iných požiadaviek, obsahujúci najmä
a)	register právnych predpisov (normatívne právne akty) obsahujúci
1.	zoznam príslušných všeobecne záväzných právnych predpisov,
2.	prehľadný zoznam (spravidla v tabuľkovej forme) implementácie príslušných ustanovení uvedených právnych predpisov na činnosti organizácie, najmä do príslušnej prevádzkovej a inej dokumentácie,
3.	register rozhodnutí (individuálne právne akty) orgánov verejnej správy, prípadne i súdov (ak je to aktuálne) viažucich sa na činnosť organizácie (rôzne povolenia, súhlasy, schválenia, nariadenia opatrení, sankcie a pod.),
4.	zoznam príslušných všeobecne záväzných nariadení obce, ako aj všeobecne záväzných vyhlášok okresného, resp. krajského úradu,
b)	register iných právnych požiadaviek.
	Inými požiadavkami sa rozumejú najmä
a)	požiadavky nezáväzných technických predpisov – slovenských technických noriem (STN) alebo odvetvových noriem alebo iných technických predpisov súvisiacich so starostlivosťou o životné prostredie,
b)	environmentálne podnikateľské požiadavky – zahrnuté v obchodných odberateľsko-dodávateľských zmluvách,
c)	požiadavky a dohody s rôznymi zainteresovanými stranami – záujmovými environmentálne orientovanými skupinami a združeniami, orgánmi verejnej správa a pod.,
d)	vnútorné kritériá environmentálneho správania spoločnosti – najmä v prípade neexistencie právnej úpravy alebo v prípade, že právna úprava zaostáva za súčasným stavom rozvoja vedy a techniky a ďalšie kritériá vyplývajúce z vnútorných potrieb organizácie (prípadne jej materskej spoločnosti) zamerané na elimináciu alebo znižovanie negatívnych environmentálnych vplyv činností, výrobkov alebo služieb organizácie.
Je prirodzené, že systém environmentálneho manažérstva musí obsahovať aj zodpovednosti a právomoci na plnenie uvedených právnych a iných požiadaviek a systém kontroly ich plnenia.

K § 5
	Nariadenie kladie podstatne vyšší dôraz na informovanosť a aktívne zapojenie zamestnancov do procesu environmentálneho správania organizácie, než je tomu v STN EN ISO 14001. Tieto požiadavky sa v  nariadení (nad rámec normy) zdôrazňujú napr. v čl. 1 ods. 2 písm. d) i v časti B Prílohy I. 
	V tomto paragrafe sa ustanovujú podrobnosti a niektoré formy (postupy) zapájania zamestnancov do tohto procesu a zabezpečenia efektívnej internej komunikácie.

K § 6
	V § 6 sa uvádzajú niektoré podrobnosti na lepšie pochopenie a plnenie povinnosti vyplývajúcej z bodu 5 časti A prílohy č. 1 zákona. Periodické preskúmanie vrcholovým vedením organizácie uzatvára vždy určitý cyklus fungovania systému environmentálneho manažérstva v organizácii a slúži tiež na nápravu niektorých nedostatkov, slabých miest a pod. v tomto systéme, na potrebnú aktualizáciu environmentálnej politiky, dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov, environmentálnych programov, systému interných environmentálnych auditov atď.

K § 7
	Ďalší dôležitý nástroj riadenia v systému environmentálneho manažérstva ako neoddeliteľnej súčasti EMAS tvorí plánovanie, príprava a vykonávanie interných environmentálnych auditov ako systematického, dokumentovaného, pravidelného a objektívneho hodnotenia environmentálneho správania organizácie. Preto nariadenie, nad rámec normy ISO 14001 (pozri bod 4.4 časti A prílohy č. 1 zákona) venuje tejto problematike
pomerne rozsiahlu Prílohu II.
	Základné princípy a povinnosti týkajúce sa interných environmentálnych auditov sa ustanovujú v § 6 a 7 zákona. V § 7 tejto vyhlášky sa upravujú niektoré potrebné podrobnosti na ich aplikáciu.

K § 8 až 10
	Environmentálne vyhlásenie je ďalšou zo špecifík systému EMAS oproti systému EMS podľa ISO 14001, ktorá zaručuje kvalitatívne vyšší stupeň dôveryhodnosti, otvorenosti a transparentnosti systému EMAS oproti systému EMS. 
	Environmentálne vyhlásenie, ktorého správnosť bola overená a platnosť potvrdená (validovaná) environmentálnym overovateľom, je tiež základným dokumentom pre začlenenie (registráciu) organizácie v systéme EMAS, ako aj pre vedenie otvoreného dialógu organizácie s verejnosťou a ďalšími zainteresovanými stranami.
	Ďalším nástrojom na udržiavanie otvoreného dialógu sú tiež určité špecifické informácie obsahujúce výňatky z environmentálneho vyhlásenia a ďalšie údaje s prihliadnutím na informačné potreby tej časti verejnosti alebo ďalších zainteresovaných strán, ktorej sú určené (ďalej len „environmentálna informácia“).
	Základné princípy oboch týchto inštitútov sa (v súlade s Prílohou III nariadenia) ustanovujú v § 8 a prílohe č. 2 zákona.
	V § 8 tejto vyhlášky sa uvádzajú podrobnosti o jednotlivých náležitostiach environmentálneho vyhlásenia i o jeho sprístupňovaní verejnosti.
	V § 9 sa uvádzajú podrobnosti a poskytovaní environmentálnych informácií jednotlivým skupinám verejnosti a ďalších zainteresovaných strán.
	V § 10 tejto vyhlášky sa, v nadväznosti na § 8 ods. 5 zákona, ustanovujú náležitosti žiadosti o povolenie predĺženia lehoty na aktualizáciu environmentálneho vyhlásenia.

K § 11 a 12
	Akreditácia environmentálnych overovateľov je pomerne podrobne upravená v § 9 až 15 zákona. V § 11 a 12 a v na ne nadväzujúcich prílohách č. 1 a 2 tejto vyhlášky sa v súlade s príslušnými splnomocňovacími ustanoveniami zákona  upravujú
a)	skúšobný poriadok na overenie odborných znalostí pre akreditačné konanie a
b)	kódy odborov činností (tzv. kódy NACE – štatistická nomenklatúra ekonomických činností EÚ), pre ktoré sa udeľuje akreditácia environmentálnym overovateľom a podľa ktorých sa tiež registrujú organizácie v systéme EMAS.

K § 13
	Inštitút environmentálnych overovateľov a výkon ich činnosti, vrátane dozoru akreditačného orgánu nad nimi, je ďalším z prvkov systému EMAS, ktoré kvalitatívnym spôsobom „zvyšujú latku“ oproti systému EMS podľa ISO 14001.
	Preto je úprave činnosti environmentálnych overovateľov (v nadväznosti na Prílohu V nariadenia) a dozoru akreditačného orgánu nad ich činnosťou venovaná pomerne obsiahla právna úprava v § 16 a 17 zákona.
	V tejto vyhláške sa ustanovujú podrobnosti na bližšiu úpravu osobitostí výkonu činnosti environmentálnych overovateľov v rôznych špecifických podmienkach širokej škály subjektov, ktoré sa môžu registrovať v systéme ako organizácia.
	Ide o veľmi dôležité špecifiká vychádzajúce z vyššie citovaného vykonávacieho odporúčania Komisie k nariadeniu.

K § 14
	Začlenenie organizácie do systému je vyvrcholením určitej etapy jej dobrovoľnej snahy o systémový prístup k environmentálnemu manažovaniu svojich činnosti, na ne nadväzujúcich environmentálnych aspektov a z nich vyplývajúcich environmentálnych vplyvov a vytvoriť tak podmienky a záruky pre sústavné zlepšovanie svojho environmentálneho správania. 
	Tým, že organizácia sa musí usilovať i o primerané ovplyvňovanie nepriamych environmentálnych aspektov, musí hľadať formy a spôsoby ako ovplyvňovať i svojich zmluvných partnerov a ďalšie subjekty, aby aspoň do určitej miery zlepšili svoje environmentálne správanie.
	Začlenenie organizácie do systému nie je jednorazový akt, ale sústavný proces na zabezpečenie splnenia podmienok pre registráciu, ako aj pre udržanie sa organizácie v systéme. Organizácia, ktorá sa chce začleniť do systému a udržať sa v ňom, musí totiž preukázať najmä, že
a)	má vytvorený systém na zabezpečenie znalosti, implementácie a trvalého plnenia povinností vyplývajúcich z právnych a iných požiadaviek súvisiacich s jej environmentálnymi aspektmi,
b)	systém manažérstva a postupy interných environmentálnych auditov zabezpečujú reálne environmentálne správanie organizácie a jeho sústavné zlepšovanie,
c)	udržiava otvorený dialóg s verejnosťou a ďalšími zainteresovanými stranami, vrátane miestneho obyvateľstva a odberateľov,  o environmentálnych vplyvoch svojich činností, výrobkov a služieb s cieľom oboznámiť ich s aspektmi, ktoré by mohli spôsobovať ich obavy,
d)	jej zamestnanci sú zahrnutí do procesu určeného na sústavné zlepšovanie environmentálneho správania organizácie.
V § 14 tejto vyhlášky sa ustanovujú niektoré podrobnosti k § 18 zákona, vrátane odôvodnených prípadov a príslušných podmienok pre možné začlenenie do systému subjektu menšieho ako prevádzka.

K § 15 a 16
	Logo je jednou z foriem, ako prezentovať verejnosti, súčasným i potenciálnym zmluvným partnerom, príslušným orgánom a ďalším zainteresovaným stranám, že organizácia splnila a sústavne plní náročné požiadavky z hľadiska zabezpečenia potrebnej úrovne jej environmentálneho správania a udržiava otvorenú externú komunikáciu.
	V tomto kontexte má logo trojitú funkciu:
1.	ukázať spoľahlivosť a vierohodnosť informácií poskytovaných organizáciou s ohľadom na jej environmentálne správanie,
2.	ukázať záväzok organizácie zlepšovať svoje environmentálne správanie a skvalitňovať manažérstvo svojich environmentálnych aspektov,
3.	zvyšovať povedomie o systéme EMAS medzi verejnosťou, zainteresovanými stranami a ďalšími organizáciami ochotnými zlepšovať svoje environmentálne správanie.
V tejto vyhláške sa ustanovujú podrobnosti o používaní oboch verzií loga (vzor podľa časti A prílohy č. 3 zákona) v jednotlivých prípadoch ustanovených v § 20 ods. 2 zákona, ako aj prípady, v ktorých možno použiť upravené logo (podľa vzoru uvedeného v časti B prílohy č. 3 zákona) na celkovú propagáciu (priamu i nepriamu) systému EMAS ako takého.
Keďže do doby vstupu Slovenskej republiky do Európskej únie nebudú môcť organizácie registrované  v systéme používať jeho logo, ustanovuje sa v § 21 zákona možnosť určitej jeho náhrady možnosťou uvádzať namiesto loga odkaz na registráciu organizácie v systéme podľa vzoru uvedeného v časti C prílohy č. 3 zákona (pozri  dôvodovú   správu   k § 20 a 21 zákona). V tejto vyhláške sa ustanovuje rovnaká  platnosť  postupu  ako  podľa § 15 aj na používanie tohto odkazu.

K § 17
V nadväznosti na ustanovenie § 28 zákona sa z dôvodov uvedených v odôvodnení k § 15 vyššie ustanovuje určitá „dvojetapovosť“ nadobudnutia účinnosti ustanovení tejto vyhlášky.