Správa o stave plnenia záväzkov Slovenskej republiky v oblasti kontroly zbrojenia, odzbrojenia, budovania dôvery a bezpečnosti a tendencie ich ďalšieho vývoja

Materiál na . schôdzu vlády SR dňa . 12. 2000 

Predkladateľ: Pavol KANIS, minister obrany SR
Dôvod predloženia: na základe vlastnej iniciatívy
Rezortné číslo: SEIZAV-4400

Obsah:
- 	Predkladacia správa
- 	Správa o stave plnenia záväzkov Slovenskej republiky v oblasti kontroly zbrojenia, odzbrojenia, budovania dôvery a bezpečnosti a tendencie ich ďalšieho vývoja
- 	Návrh komuniké

Nasleduje materiál v podobe, ako bol dodaný predkladateľom.
Zhodu písomnej a elektronickej podoby garantuje predkladateľ.

SPRÁVA
o stave plnenia záväzkov Slovenskej republiky v oblasti kontroly zbrojenia, odzbrojenia, budovania dôvery a bezpečnosti a tendencie ich  ďalšieho vývoja

Slovenská republika plní záväzky v oblasti kontroly zbrojenia, odzbrojenia, budovania dôvery a bezpečnosti tak, ako jej to ukladajú uzavreté medzinárodné zmluvy, dohody adohovory. Aktívnym plnením týchto záväzkov si vybudovala pozíciu zmluvného štátu, ktorý nielen pasívne plní uzavreté zmluvy a dohody, ale aktívne sa podieľa na ich adaptácii. Slovenská republika sa intenzívne zapája do procesu tvorby ďalších medzinárodných dokumentov v uvedenej oblasti. Rezort ministerstva obrany spolu so všetkými podriadenými  zložkami plnil úlohy v oblasti kontroly zbrojenia, odzbrojenia, budovania dôvery abezpečnosti v súlade so svojimi kompetenciami. Stav implementácie jednotlivých zmlúv, dohôd a dohovorov je nasledujúci: 

A.	Zmluvy v pôsobnosti Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe

1.	Zmluva o konvenčných ozbrojených silách v Európe

1.1.	Plnenie Zmluvy o konvenčných ozbrojených silách v Európe Slovenskou          republikou
Všeobecne možno konštatovať, že v hodnotenom období Slovenská republika splnila všetky záväzky, ktoré pre ňu vyplývajú zo Zmluvy o konvenčných ozbrojených silách vEurópe (ZKOS). Hlavným vykonávateľom ZKOS je Ministerstvo obrany Slovenskej republiky, ktoré prostredníctvom Slovenského verifikačného centra (SVC) uskutočňuje praktické opatrenia vyplývajúce zo ZKOS a vykonáva rezortnú, medzirezortnú, ako aj medzinárodnú koordináciu.
S Ministerstvom zahraničných vecí Slovenskej republiky spolupracuje SVC pri výmene informácií prostredníctvom komunikačnej siete Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE) s inými zmluvnými štátmi a taktiež pri riešení technických ainterpretačných otázok implementácie ZKOS. 
S Ministerstvom vnútra Slovenskej republiky spolupracuje SVC pri spracovaní ročnej výmennej informácie, pretože Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky vlastní bojové obrnené vozidlá, ktoré podliehajú notifikácii podľa ZKOS.
S Ministerstvom hospodárstva Slovenskej republiky a Ministerstvom vnútra Slovenskej republiky spolupracuje SVC pri zabezpečení inšpekcií v ustanovených oblastiach podľa ZKOS, pretože inšpekcie sa vykonávajú v zariadeniach, ktoré sú v administratívnej správe týchto ministerstiev.

Výmena informácií o ozbrojených silách
V súlade s Protokolom o notifikácii a výmene informácií Zmluvy o konvenčných ozbrojených silách v Európe každý zmluvný štát oznamuje a distribuuje formou ročnej výmennej informácie početný stav živej sily a stav konvenčnej výzbroje a techniky všetkým ostatným zmluvným štátom. Tento dokument odovzdala Slovenská republika 15. decembra 1999 so stavom k 1. januáru 2000.

Verifikácia plnenia zmluvy
Účinným  nástrojom  overovania  poskytovaných  informácií o ozbrojených silách zmluvných štátov je verifikačný režim. V súčasnosti sa uplatňuje prax medzinárodných  inšpekčných skupín, v ktorých pôsobia inšpektori viacerých krajín. Tým sa úmerne zvyšuje rozsah informácií jednotlivých štátov o plnení zmluvy a znižujú sa finančné náklady.
V hodnotenom období Slovenská republika vykonala tri inšpekcie deklarovaného miesta v Holandskom kráľovstve, v Nemeckej spolkovej republike a na Ukrajine. Spolu so slovenskými inšpektormi sa na základe recipročných dohôd medzi verifikačnými centrami týchto inšpekcií zúčastnili aj inšpektori z Nemeckej spolkovej republiky, Ukrajiny a zo Spojených štátov amerických.
Na základe pozvania Bulharskej republiky, Maďarskej republiky a Nemeckej spolkovej republiky sa inšpektori Slovenskej republiky zúčastnili na štyroch inšpekciách podľa ZKOS na území Bulharskej republiky, Maďarskej republiky, Nemeckej spolkovej republiky  a Rumunska. 
V rámci rozvoja vojenských kontaktov Slovenskej republiky a Maďarskej republiky v oblasti kontroly odzbrojenia vykonali inšpektori SVC v spolupráci s inšpektormi Maďarskej republiky jednu ukážkovú inšpekciu deklarovaného miesta Armády Maďarskej republiky pre zbor vojenských a leteckých pridelencov zahraničných zastupiteľských úradov akreditovaných v Maďarskej republike. 
V hodnotenom období Slovenská republika prijala na svojom území inšpekčné skupiny Gréckej republiky, Luxemburského veľkovojvodstva, Ruskej federácie a Talianskej republiky, ktoré vykonali šesť inšpekcií deklarovaných miest Armády Slovenskej republiky. Zároveň vo  februári Dánske kráľovstvo v spolupráci s Gréckou republikou, Španielskym kráľovstvom, Nemeckou spolkovou republikou a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie aSeverného Írska vykonalo jednu inšpekciu na výzvu v ustanovenej oblasti, ktorá zahŕňala Trenčín a jeho blízke okolie. 
Inšpekčné skupiny nezistili žiadne porušovanie ustanovení zmlúv  zo strany Slovenskej republiky a praktické plnenie článkov a ustanovení zmluvy v podmienkach Armády Slovenskej republiky hodnotili pozitívne.

1.2.	Proces ratifikácie Dohody o adaptácii ZKOS
Celý proces adaptácie ZKOS sa skončil počas summitu OBSE v Istanbule. Dohodu o adaptácii ZKOS podpísali najvyšší predstavitelia všetkých tridsiatich zmluvných štátov 19.novembra 1999. Podpisom tejto dohody začal ratifikačný proces, pričom sa všetky zmluvné štáty zaviazali urýchliť ratifikáciu tak, aby adaptovaná zmluva vstúpila do platnosti v čo najkratšom čase. Doteraz dohodu ratifikovala Bieloruská republika. Do nadobudnutia účinnosti dohody bude v plnom rozsahu uplatňovaná existujúca zmluva. Bloková štruktúra pôvodnej zmluvy reprezentovaná dvoma skupinami zmluvných štátov zanikne a  bude nahradená tridsiatimi rovnocennými subjektmi, zmluvnými štátmi. Ministerstvo obrany Slovenskej republiky v spolupráci s Ministerstvom zahraničných vecí Slovenskej republiky predložilo do vlády Slovenskej republiky “Návrh na ďalšie opatrenia Slovenskej republiky v nadväznosti na podpísanie Dohody o adaptácii Zmluvy o konvenčných ozbrojených silách v Európe”, ktorá na svojom zasadnutí 27. septembra 2000 prerokovala predložený materiál a uznesením č. 768 vyslovila súhlas s Dohodou o adaptácii ZKOS. Termín predloženia dohody do Národnej rady Slovenskej republiky nebol stanovený. Slovenská republika má záujem o zosúladenie termínu ratifikácie dohody s členskými štátmi NATO.
Nadobudnutie účinnosti dohody bude pre Slovenskú republiku predstavovať tieto zmeny:
a)	národná a teritoriálna úroveň pre Slovenskú republiku vychádza zo súčasných počtov konvenčnej výzbroje a techniky obmedzovanej zmluvou (KVOZ), čo predstavuje 478 bojových tankov, 683 bojových obrnených vozidiel, 383 delostreleckých systémov, 100 bojových lietadiel a 40 útočných vrtuľníkov. Vzhľadom na to, že na území Slovenskej republiky sa nenachádzajú cudzie rozmiestnené sily, národná úroveň a teritoriálna úroveň pre pozemnú KVOZ bude totožná. Slovenská republika sa politicky zaviazala, že do konca roka 2003 zníži svoju teritoriálnu úroveň, a tým zároveň aj svoju národnú úroveň v kategórii bojových tankov a bojových obrnených vozidiel prostredníctvom zrušenia trvalých označených skladov o 155 bojových tankov a40bojových obrnených vozidiel, tzn. na úroveň 323 bojových tankov a 643 bojových obrnených vozidiel. Skutočný stav KVOZ Armády Slovenskej republiky v týchto kategóriách predstavuje 272 bojových tankov a 622 bojových obrnených vozidiel, z čoho vyplýva, že zníženie počtov v uvedených kategóriách KVOZ si nevyžiada finančné náklady a bude mať len formálny charakter; 
b)	Slovenská republika bude mať právo dočasne prekročiť svoju teritoriálnu úroveň v pozemných kategóriách KVOZ v prípade medzinárodných vojenských cvičení alebo mimoriadnych medzinárodných okolností až o 459 bojových tankov, 723 bojových obrnených vozidiel a 420 delostreleckých systémov;
c)	zvýšenie počtu inšpekcií z 15 % na 20 % z počtu objektov kontroly predstavuje nárast o dve inšpekcie, ktoré bude Slovenská republika povinná prijať; 
d)	v prípade tzv. dočasného prekročenia teritoriálnej úrovne bude Slovenská republika povinná prijímať inšpekcie v tejto oblasti v určených časových intervaloch po celý čas prekročenia teritoriálnej úrovne;
e)	prístup nového štátu k zmluve podlieha súhlasu všetkých ostatných zmluvných štátov v súlade s ich národnými schvaľovacími postupmi a súhlas musí byť zaslaný depozitárovi zmluvy.
2. Opatrenia na posilnenie dôvery a bezpečnosti

Základným dokumentom, ktorý definuje oblasť opatrení na posilnenie dôvery a bezpečnosti je Viedenský dokument 1999. Jeho ustanovenia zaväzujú zmluvné štáty vzájomne si vymieňať informácie o vojenských silách, vojenských rozpočtoch a o vojenských aktivitách. Určujú pravidlá na overenie týchto informácií formou vyhodnocovacích návštev a inšpekcií a ustanovujú formu spolupráce v oblastiach znižovania vojenských rizík a kontaktov medzi príslušníkmi ozbrojených síl.
Viedenský dokument 1999 bol prijatý 16. novembra 1999 a je prepracovanou a zdokonalenou verziou predchádzajúcich dokumentov z rokov 1990, 1992 a 1994. Oproti predchádzajúcim dokumentom je posledný dokument rozšírený o kapitolu o regionálnych opatreniach, ktoré rozširujú oblasť dôvery a bezpečnosti v rámci určitého regiónu prostredníctvom bilaterálnych a multilaterálnych dohôd. Viedenský dokument taktiež sprísňuje a upravuje niektoré opatrenia a limity. Viedenský dokument 1999 nadobudol platnosť 1. januára 2000.
Slovenská republika implementuje opatrenia na posilnenie dôvery a bezpečnosti vtýchto oblastiach:

Výmena informácií
Výmena informácií medzi účastníckymi štátmi OBSE je jedným z najdôležitejších záväzkov Viedenského dokumentu 1999. Slovenská republika  spracovala dokument Ročná výmena vojenských informácií a distribuovala ho ostatným účastníckym štátom 15. decembra 1999 so stavom k 1. januáru 2000. Rovnaké dokumenty prijala od ostatných účastníckych štátov. Ich využitie je predmetom činnosti viacerých zložiek Ministerstva obrany Slovenskej republiky a Generálneho štábu Armády Slovenskej republiky, najmä ako základný podklad na ďalšie overovanie. 
V priebehu mája 2000 Slovenská republika distribuovala všetkým ostatným účastníckym štátom OBSE dokument Obranné plánovanie, ktorý obsahuje informácie oskutočných výdavkoch na obranu, o vojenskom rozpočte, ako aj o obrannej politike aplánovaní ozbrojených síl.
Slovenská republika informovala ostatné účastnícke štáty OBSE aj o tom, že v rokoch 2000 a 2001 neplánuje vykonať žiadnu vojenskú činnosť veľkého rozsahu, na ktorú by sa vzťahovala  povinnosť predbežného oznamovania.

Vojenské kontakty
V rámci vojenských kontaktov organizovali účastnícke štáty OBSE v súlade s príslušnými ustanoveniami Viedenského dokumentu 1999 podujatia, na ktoré pozývali pozorovateľov ostatných účastníckych štátov. Pozorovatelia Slovenskej republiky sa zúčastnili na návšteve leteckej základne vo Francúzskej republike, Bieloruskej republike,  Rakúskej republike, vo Švajčiarskej konfederácii a na návšteve vojenského výcvikového priestoru Spojených štátov amerických na území Nemeckej spolkovej republiky.

Vyhodnocovanie
V rámci tohto ustanovenia Viedenského dokumentu 1999 slovenské vyhodnocovacie skupiny navštívili 32. tankový pluk v Tauriane v Talianskej republike, 1. obrnenú brigádu vLousanne vo Švajčiarskej konfederácii a vykonali inšpekcie vo vymedzenej oblasti v Nemeckej spolkovej republike, Slovinskej republike a v Chorvátskej republike. Zároveň slovenský inšpektor, ako hosťujúci člen inšpekčnej skupiny Českej republiky, vykonal jednu inšpekciu v ustanovenej oblasti na území Rakúskej republiky. Slovenskí inšpektori vo všetkých týchto aktivitách získali bezprostredné informácie o činnosti jednotiek, ich organizácii a úlohách v rámci organizačných štruktúr armád jednotlivých inšpektovaných štátov. Informácie boli poskytnuté relevantným zložkám na ďalšie využitie.
Slovenská republika prijala na svojom území vyhodnocovaciu skupinu Gréckej republiky, ktorá vykonala vyhodnocovaciu návštevu v 33. leteckej základni Kuchyňa. Vdecembri 1999, v januári 2000 a v septembri 2000 vykonali inšpekčné skupiny Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska, Francúzskej republiky a Švédskeho kráľovstva inšpekcie vo vymedzenej oblasti. Predmetom inšpekčnej činnosti sa stali útvary a zariadenia, ktoré v tom čase patrili do organizačnej štruktúry 1. armádneho zboru a Generálneho štábu Armády Slovenskej republiky.
Záujem jednotlivých inšpektujúcich štátov o tieto jednotky bol vyvolaný prebiehajúcimi reorganizačnými zmenami v Armáde Slovenskej republiky. Vedúci inšpekčných skupín vrámci vyhodnotenia priebehu inšpekčnej činnosti konštatovali, že Slovenská republika plní jednotlivé ustanovenia Viedenského dokumentu 1999 a vo vymedzených oblastiach podliehajúcich inšpekciám neboli vykonávané vojenské cvičenia podliehajúce oznamovacej povinnosti. Tiež konštatovali, že informácie poskytnuté Slovenskou republikou v ročnej výmennej informácii súhlasia so skutočnosťou. V tomto znení boli informované prostredníctvom komunikačnej siete OBSE všetky účastnícke štáty.
  
Regionálne opatrenia na posilnenie dôvery a bezpečnosti
Ustanovenia Viedenského dokumentu 1999 vytvárajú priestor na ďalšie opatrenia na zvyšovanie transparentnosti a dôvery v bezpečnostnej oblasti v bilaterálnom, multilaterálnom alebo regionálnom kontexte.
V takomto znení bola koncipovaná Dohoda medzi vládou Slovenskej republiky a vládou Maďarskej republiky o opatreniach na budovanie dôvery a bezpečnosti doplňujúcich Viedenský dokument 1994 a o rozvoji vzťahov vo vojenskej oblasti, ktorá vstúpila do platnosti 11. januára 1999. Slovenské inšpekčné skupiny vykonali v hodnotenom období jednu inšpekciu vo vymedzenej oblasti a dve vyhodnocovacie návštevy. Slovenská republika prijala na svojom území tri vyhodnocovacie návštevy.
V tomto roku bola uzatvorená ďalšia bilaterálna Dohoda medzi vládou Slovenskej republiky a vládou Ukrajiny o doplnkových opatreniach na budovanie dôvery a bezpečnosti. Táto dohoda rozširuje niektoré ustanovenia Viedenského dokumentu 1999 a jej cieľom je rozvíjať dvojstrannú vojenskú spoluprácu a prispieť tak k upevneniu dôvery a bezpečnosti v regióne OBSE. Dohodu podpísal minister obrany Slovenskej republiky a minister obrany Ukrajiny 30. augusta 2000.

Globálna výmena vojenských informácií
Globálna výmena vojenských informácií predstavuje samostatnú oblasť opatrení na posilnenie dôvery a bezpečnosti. Jej obsahom je každoročná výmena informácií o počtoch osôb, ako aj počtoch hlavných zbraňových systémov. Slovenská republika distribuovala požadované   informácie so  stavom k 1. januáru 2000 všetkým účastníckym štátom OBSE 3.mája 2000. Recipročne boli doručené analogické informácie od ostatných účastníckych štátov, ktoré sú k dispozícii zodpovedajúcim zložkám rezortu ministerstva obrany.

3. Zmluva o otvorenom nebi

Zmluva o otvorenom nebi predstavuje účinný nástroj kontroly dodržiavania medzinárodných odzbrojovacích zmlúv a dohôd, ako aj významný nástroj na predchádzanie konfliktom a na riešenie regionálnych kríz. Režim otvoreného neba možno využiť aj na monitorovanie životného prostredia a živelných pohrôm.
Zmluva o otvorenom nebi je v súlade s ustanoveniami článku XVIII tejto zmluvy vobdobí dočasného uplatňovania. Toto obdobie bolo rozhodnutím Konzultatívnej komisie otvoreného neba  pri OBSE predĺžené do 31. decembra 2000. Zmluvu doteraz ratifikovalo 25 signatárskych štátov z celkového počtu 27. Jej vstup do platnosti je podmienený ratifikáciou zo strany Ruskej federácie a Bieloruskej republiky. 
Aby sa zabezpečila úplná realizácia Zmluvy o otvorenom nebi v podmienkach Slovenskej republiky, musia zainteresované rezorty - Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky, Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky, Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky, Ministerstvo financií Slovenskej republiky, Štátna letecká inšpekcia Slovenskej republiky, Riadenie letovej prevádzky Slovenskej republiky, Letisko M. R. Štefánika v Bratislave a Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky -podpísať medzirezortnú dohodu. Dohoda je pripravená na podpis bezprostredne po vstupe Zmluvy o otvorenom nebi do platnosti. Na SVC je spracovaná interná dokumentácia zabezpečujúca plnenie záväzkov Slovenskej republiky po vstupe zmluvy do platnosti. Dokumentácia sa overuje v súvislosti s prípravou a realizáciou cvičných pozorovacích letov a certifikácií pozorovacích lietadiel a senzorov.
V období dočasného uplatňovania Zmluvy o otvorenom nebi vykonáva Slovenská republika cvičné pozorovacie lety a zúčastňuje sa na cvičných certifikáciách pozorovacích lietadiel na základe bilaterálnych dohôd so zmluvnými štátmi tejto zmluvy. Slovenskej republike to umožňuje pripravovať svoj personál po metodickej a praktickej stránke aoboznámiť sa s technikou používanou pri plnení Zmluvy o otvorenom nebi s ohľadom na skutočnosť, že Slovenská republika nevlastní vlastné pozorovacie lietadlo, ani s tým súvisiace technické vybavenie.
Na základe bilaterálnej dohody medzi Slovenskou republikou a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska boli v roku 2000 vykonané recipročné pozorovacie lety nad územiami oboch krajín, počas ktorých bolo plnenie Zmluvy o otvorenom nebi prakticky precvičené. 

B.	Zmluvy v pôsobnosti Organizácie Spojených národov

4.	Dohovor o zákaze vývoja, výroby, hromadenia a použitia chemických zbraní a o ich zničení

Dohovor o zákaze vývoja, výroby, hromadenia a použitia chemických zbraní a o ich zničení ratifikovala Slovenská republika 27. októbra 1995. Dohovor vstúpil do platnosti 29. apríla 1997 zaväzuje zmluvné štáty zničiť existujúce zásoby chemických zbraní a zariadenia na ich výrobu v určenom časovom rámci, najneskôr však desať rokov od nadobudnutia jeho platnosti. Platnosť dohovoru nie je časovo obmedzená. K 20. aprílu 2000 dohovor podpísalo 172 štátov a ratifikovalo ho 135 štátov.
Vrcholným orgánom dohovoru je Konferencia účastníckych štátov, jeho plnenie  zabezpečuje medzinárodný dohľad Organizácie pre zákaz chemických zbraní (OPCW). Sústreďuje sa nielen na zničenie už existujúcich zásob chemických zbraní, ale aj na zabránenie zneužitiu civilného chemického priemyslu na vojenské ciele. Národným orgánom na implementáciu dohovoru je Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky.
V roku 2000 sa v Slovenskej republike uskutočnili dve vzdelávacie aktivity v rámci OPCW a medzinárodná inšpekčná skupina z OPCW uskutočnila inšpekciu deklarovaného miesta VÚ 1039 Čereňany, časť Zemianske Kostoľany.

5.	Dohovor  o  zákaze  vývoja,  výroby  a  hromadenia  zásob  bakteriologických (biologických)  zbraní a o ich zničení

Dohovor o zákaze vývoja, výroby a hromadenia zásob bakteriologických (biologických) zbraní a o ich zničení vstúpil do platnosti v marci 1975. Slovenská republika pristúpila kdohovoru sukcesiou v roku 1993. K 26. aprílu 2000 dohovor podpísalo 160 štátov a ratifikovalo ho 142 štátov.
Doteraz však neboli ustanovené vrcholné orgány na realizáciu dohovoru a spracúva sa verifikačný protokol. V roku 2000 sa konali tri zasadnutia pracovných skupín, ktoré priniesli len mierny pokrok v spracovaní verifikačného protokolu. Výsledkom rokovaní je verifikačný protokol v podobe “rolling textu”, ktorý sa priebežne dopĺňa a upravuje.
Slovenská republika sa aktívne zúčastňuje na zasadaniach pracovných skupín a deklaruje svoju pripravenosť implementovať dohovor s účinným verifikačným režimom. Koordinátorom procesu implementácie dohovoru je Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky.

6.	Dohovor o zákaze alebo obmedzení použitia určitých konvenčných zbraní, ktoré môžu byť považované za nadmerne zraňujúce alebo majúce nerozlišujúce účinky

Slovenská republika je účastníckym štátom Dohovoru o zákaze alebo obmedzení použitia určitých konvenčných zbraní, ktoré môžu byť považované za nadmerne zraňujúce alebo majúce nerozlišujúce účinky od roku 1993. Dohovor nemá verifikačný režim. Dohovor tvoria v súčasnosti 4 protokoly:  

protokol I	-	zakazuje použiť akúkoľvek zbraň, ktorej hlavným účinkom je poraniť časticami, ktoré nemôžu byť v ľudskom tele zistené röntgenovými lúčmi,	
protokol II	-	zakazuje, alebo obmedzuje používanie mín, nástrah a iných zariadení,	
protokol III	-	zakazuje, alebo obmedzuje zbrane alebo muníciu upravenú tak, aby zapálili                              materiály alebo objekty alebo spôsobili zranenia,  popáleniny   prostredníctvom plameňa alebo nadmernej teploty alebo kombináciou oboch,	
protokol IV	-	zakazuje  rozmiestnenie,  použitie  a transfer  laserov  špecificky  vyvinutých   a skonštruovaných tak, aby spôsobili trvalú stratu zraku.	

Slovenská republika je od roku 1993 zmluvným štátom dohovoru. V októbri 1999 ratifikovala dodatkový protokol IV a novelizovaný protokol II. Uvedené protokoly vstúpili pre Slovenskú republiku do platnosti 30. mája 2000.
Slovenská republika sa aktívne podieľa na rokovaniach dohovoru. Stály predstaviteľ Slovenskej republiky pri Úradovni Organizácie Spojených národov v Ženeve Kálmán Petőcz prevzal v marci 2000 funkciu predsedu Druhej výročnej konferencie protokolu II.

7.	Dohovor  o  zákaze  použitia,  skladovania,  výroby  a transferu protipechotných mín a o ich zničení

Dohovor o zákaze použitia, skladovania, výroby a transferu protipechotných mín a o ich zničení - Ottawský dohovor nadobudol platnosť 1. marca 1999. Cieľom Ottawského dohovoru je chrániť predovšetkým civilné obyvateľstvo pred účinkami protipechotných mín. Ottawský dohovor zakazuje použitie protipechotných mín v ozbrojenom konflikte a ďalej všetky činnosti súvisiace s protipechotnými mínami. Povoľuje používať protipechotné míny len na výcvik jednotiek vo vyhľadávaní mín a na vývoj a testovanie odmínovacích mechanizmov. 
K dohovoru z európskych krajín nepristúpili Ruská federácia, Bieloruská republika, Fínska republika, pobaltské štáty a Juhoslovanská zväzová republika. Z hľadiska bezpečnosti Slovenskej republiky je dôležité, že dohovor podpísali všetky susedné štáty. Slovenská republika ho ratifikovala vo februári 1999 a platnosť nadobudol 1. augusta 1999. K 1. máju 2000 Ottawský dohovor podpísalo 137 štátov a 94 ho ratifikovalo.
Slovenská republika ukončila 31. augusta 2000 likvidáciu zásob protipechotných mín asplnila tak hlavnú úlohu Ottawského dohovoru. Počas rokov 1999 a 2000 bolo zničených       185570 protipechotných mín. Slovenská republika vynaložila na túto likvidáciu 34,8 mil. Sk. Armáda Slovenskej republiky si ponechala na vývoj a na testovanie odmínovacích mechanizmov 7000 protipechotných mín. Po porovnaní s množstvami protipechotných mín, ktoré si ponechali ostatné štáty (s počtom 7000 protipechotných mín bola Slovenská republika na 3. mieste v Európe), bolo rozhodnuté o znížení tohto množstva na 1500.
Slovenská republika je pripravená podporiť ostatné krajiny v ich úsilí plniť podmienky Ottawského dohovoru. Na medzinárodných zasadnutiach v roku 2000 súvisiacich so zákazom protipechotných mín boli ponúknuté kapacity Slovenskej republiky v oblasti odmínovania (odmínovacie stroje BOŽENA a BELARTY) a v oblasti ničenia zásob protipechotných mín (zariadenia na likvidáciu mín vo Vojenskom opravárenskom podniku 015 Nováky).
Na druhej konferencii zmluvných štátov Ottawského dohovoru v septembri 2000 prevzala Slovenská republika spolupredsedníctvo v Stálom výbore expertov pre ničenie zásob protipechotných mín.

8.	Zmluva o všeobecnom zákaze jadrových skúšok

Text Zmluvy o všeobecnom zákaze jadrových skúšok bol schválený rezolúciou č.50/245 na 50. valnom zhromaždení Organizácie Spojených národov 10. septembra 1996. Od 24. septembra 1996 je zmluva otvorená na podpis v New Yorku. Zmluva vstúpi do platnosti 180 dní po jej ratifikovaní 44 štátmi uvedenými v prílohe č. 2 k zmluve. K21.novembru 2000 zmluvu podpísalo spolu 160 krajín a ratifikovalo ju 67 krajín. Zo 44 krajín uvedených v prílohe č. 2 ju podpísalo 41 krajín (zmluvu nepodpísali Indická republika, Pakistanská islamská republika a Kórejská ľudovodemokratická republika) a ratifikovalo ju 30 krajín. Slovenská republika ratifikovala zmluvu 3. marca 1998.
V súčasnosti plní úlohy zmluvy Prípravná komisia Organizácie Zmluvy o všeobecnom zákaze jadrových skúšok s príslušným Technickým sekretariátom. Sídlom Prípravnej komisie je Viedeň. Dôraz je položený na prípravné práce okolo verifikačných opatrení. Zmluva totiž zakotvuje vytvorenie celosvetového Medzinárodného monitorovacieho systému, ako aj zriadenie Medzinárodného monitorovacieho centra pre relevantné údaje vo Viedni. V štádiu tvorby a schvaľovania textového návrhu sú prevádzkové manuály pre celosvetovú sieť monitorovacích staníc. Zároveň prebieha príprava inšpektorov a ich asistentov pre tzv. inšpekcie na mieste. Pre tieto inšpekcie je tiež pripravený operačný manuál, do ktorého piatich kapitol už prispela i Slovenská republika.
Slovenská republika má svoje zastúpenie v Prípravnej komisii a aktívne sa zapája do činnosti organizácie v pracovných skupinách.. Taktiež deklaruje svoj záujem uchádzať sa o členstvo vo výkonnej rade organizácie, ktorú po vstupe zmluvy do platnosti zvolí Konferencia zmluvných štátov.
Na základe uznesenia vlády Slovenskej republiky funkciu Národného orgánu pre implementáciu zmluvy vykonáva Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky.

9.	Finančné zabezpečenie plnenia záväzkov Slovenskej republiky v oblasti kontroly zbrojenia, odzbrojenia, budovania dôvery a bezpečnosti

V oblasti finančného zabezpečenia si najväčšie finančné náklady vyžaduje implementácia zmlúv, dohôd a dokumentov, v rámci ktorých okrem výmeny vojenských informácií a vojenských kontaktov je zavedený aj verifikačný režim. Z uvedených dôvodov si zabezpečenie plnenia záväzkov Slovenskej republiky v roku 2001 vyžiada sumu okolo 4mil. Sk, ktorá bola kvantifikovaná pre jednotlivé zmluvy, dohody a dokumenty takto:
-	ZKOS								približne 1,5 mil. Sk
-	Viedenský dokument 1999					približne 0,7 mil. Sk
-	bilaterálna dohoda medzi vládou Slovenskej republiky 
a vládou Maďarskej republiky	približne 0,2 mil. Sk
-	bilaterálna dohoda medzi vládou Slovenskej republiky 
a vládou Ukrajiny	približne 0,06 mil. Sk
-	Zmluva o otvorenom nebi	približne 0,6 mil. Sk
-	Daytonská mierová dohoda					približne 0,1 mil. Sk
-	Dohovor o zákaze protipechotných mín				približne 0,23 mil. Sk
-	Dohovor o zákaze chemických zbraní				približne 0,4 mil. Sk
-	Dohovor o určitých konvenčných zbraniach			približne 0,21 mil. Sk.
Z ustanovení ZKOS a Viedenského dokumentu 1999 vyplýva pre Slovenskú republiku záväzok zabezpečiť prelet vrtuľníkom nad deklarovaným miestnom s rozlohou väčšou ako 20km2 a určenou oblasťou (ZKOS), prípadne vymedzenou oblasťou (Viedenský dokument 1999). Pri nákladoch 75000 Sk na jednu hodinu letu vrtuľníkom a pri rozsahu približne 20 hodín letu, ktoré sa nad územím Slovenskej republiky každoročne v rámci inšpekcií uskutočnia, navýši sa uvedená celková suma 4 mil. Sk  o ďalších 1500000 Sk. Uvedený počet letových hodín je potrebné plánovať výlučne na zabezpečenie úloh spojených s plnením medzinárodných záväzkov Slovenskej republiky.  
V prípade vstupu Zmluvy o otvorenom nebi do platnosti je Slovenská republika povinná prijať 4 pasívne pozorovacie lety s tým, že Slovenská republika uhradí všetky náklady s tým spojené (ubytovanie, strava, doprava a pod.), avšak krajiny vykonávajúce inšpekciu nad územím Slovenskej republiky sú povinné tieto náklady refundovať do konca 3. mesiaca nasledujúceho kalendárneho roka. Orientačná suma potrebná na zabezpečenie prijatia jedného pozorovacieho letu nad územím Slovenskej republiky je 500000 Sk. Pri jednom aktívnom pozorovacom lete, ktorý vykoná Slovenská republika nad územím zmluvných štátov, sa suma potrebná na jeho zabezpečenie v prvom roku po jej vstupe do platnosti bude pohybovať okolo 6000000 Sk.

10.	Záver

Slovenská republika v hodnotenom období splnila svoje záväzky vyplývajúce z medzinárodných zmlúv, dohôd a dohovorov o kontrole zbrojenia a odzbrojenia a z opatrení na posilnenie dôvery a bezpečnosti. Aj týmto postojom presadzovala svoje národno-bezpečnostné záujmy a posilnila svoje medzinárodné postavenie a kredit.
Základnou tendenciou v oblasti kontroly zbrojenia a odzbrojenia zostáva úsilie predchádzať šíreniu existujúceho arzenálu zbraní hromadného ničenia, rozširovaniu technológií ich nosičov,  všeobecnému  rozširovaniu technológií, ktoré môžu byť použité pri výrobe týchto zbraní, a tiež aj zamedziť obchodovaniu s týmto materiálom ako aj s know-how. Do pozornosti sa ďalej dostáva presadzovanie širšej, dôkladnejšej a prístupnejšej kontroly nešírenia ručných zbraní, vytváranie potrebných informačných báz dát, orgánov, inštitúcií averifikačných mechanizmov.