Title: MINISTERSTVO ZAHRANIČNÝCH VECÍ SLOVENSKEJ REPUBLIKY
Author: MV SR
Last saved by: agenda0

P R O T O K O L
proti pašovaniu migrantov po súši, po mori a letecky, doplňujúci Dohovor OSN proti nadnárodnému organizovanému zločinu

Preambula

	Štáty, zmluvné strany tohto protokolu,

	vyhlasujúc, že účinné kroky na predchádzanie a boj proti pašovaniu migrantov po súši, po mori a letecky si vyžadujú ucelený medzinárodný prístup, vrátane spolupráce, výmeny informácií a iných náležitých opatrení, vrátane sociálno-ekonomických opatrení na národnej, regionálnej a medzinárodnej úrovni,

	odvolávajúc sa na rezolúciu Valného zhromaždenia 54/212 z 22. decembra 1999, v ktorej vyzvalo členské štáty a systém Organizácie Spojených národov na posilnenie medzinárodnej spolupráce v oblasti medzinárodnej migrácie a rozvoja s cieľom čeliť hlavným príčinám migrácie, najmä tým, ktoré sa týkajú biedy a na maximalizáciu výhod medzinárodnej migrácie pre zainteresovaných a  podporilo príslušné interregionálne, regionálne a subregionálne mechanizmy, aby naďalej čelili otázkam migrácie a rozvoja,

	presvedčené o potrebe poskytnúť migrantom ľudské zaobchádzanie a plnú ochranu ich práv,

	berúc do úvahy skutočnosť, že napriek práci uskutočnenej na iných medzinárodných fórach, neexistuje univerzálny nástroj, ktorý by sa zaoberal všetkými aspektmi pašovania migrantov a inými súvisiacimi otázkami, 

	znepokojené podstatným nárastom aktivít organizovaných zločineckých skupín pri pašovaní migrantov a iných súvisiacich kriminálnych aktivít vymedzených v tomto protokole, ktoré spôsobujú veľkú škodu dotknutým štátom,

	znepokojené tiež tým, že pašovanie migrantov môže ohroziť životy alebo bezpečnosť dotknutých migrantov,

	odvolávajúc sa na rezolúciu Valného zhromaždenia 53/111 z 9. decembra 1998, v ktorej rozhodlo vytvoriť otvorený medzivládny ad hoc výbor na prípravu uceleného medzinárodného dohovoru proti nadnárodnému organizovanému zločinu a posúdenia prípravy, okrem iného, medzinárodného nástroja venovaného nedovolenému obchodovaniu a preprave migrantov, a to aj po mori,

	presvedčené, že doplnenie Dohovoru Organizácie Spojených národov proti nadnárodnému organizovanému zločinu medzinárodným nástrojom proti pašovaniu migrantov po súši, po mori a letecky bude užitočné pri predchádzaní a boji s týmto zločinom,

dohodli sa    t a k t o :

I.  VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

Článok 1
Vzťah k Dohovoru Organizácie Spojených národov proti nadnárodnému organizovanému zločinu

		1. Tento protokol dopĺňa Dohovor proti nadnárodnému organizovanému zločinu. Bude interpretovaný spolu s dohovorom.

		2. Ustanovenia dohovoru sa uplatňujú mutatis mutandis na tento protokol, pokiaľ v ňom nie je ustanovené inak.

		3. Trestné činy, ustanovené v súlade s článkom 6 tohto protokolu sa považujú za ustanovené v súlade s dohovorom.

Článok 2
Cieľ

	Cieľom tohto protokolu je predchádzanie a boj proti pašovaniu migrantov, ako aj podpora spolupráce  medzi štátmi, zmluvnými stranami za týmto účelom, pričom budú chránené práva pašovaných migrantov.

Článok 3
Použitie pojmov

	Na účely tohto protokolu:
(a) „pašovanie migrantov“ je sprostredkovanie nelegálneho vstupu osoby do štátu, zmluvnej strany, ktorého táto osoba nie je štátnym príslušníkom alebo nemá v ňom trvalý pobyt, s cieľom získať priamo alebo nepriamo finančnú alebo inú materiálnu výhodu;
(b) „nelegálny vstup“ je prekročenie hraníc bez splnenia nevyhnutných požiadaviek na legálny vstup do prijímajúceho štátu;
(c) „falošný cestovný doklad alebo doklad totožnosti“ je akýkoľvek cestovný doklad alebo doklad totožnosti, ktorý:
(i) bol protizákonne vyrobený alebo pozmenený nejakým materiálnym spôsobom, kýmkoľvek iným, ako osobou alebo príslušným orgánom oprávneným v mene štátu vyrábať alebo vydávať cestovné doklady alebo doklady totožnosti; alebo
(ii) bol nesprávne vydaný alebo získaný skreslením skutočnosti, korupciou, hrozbou násilia alebo iným protizákonným spôsobom; alebo
(iii) bol použitý osobou, ktorá nie je oprávnený držiteľ;
(d) 	„loď“ je vodné plavidlo akéhokoľvek typu, vrátane bezvýtlakového plavidla a hydroplánov, ktoré je použité alebo schopné na použitie ako dopravný prostriedok na vode, okrem vojnových lodí, pomocných síl vojnového námorníctva alebo iných lodí, ktoré vlastní alebo prevádzkuje vláda a ktoré sú momentálne používané len na vládne neobchodné služby.

Článok 4
Rozsah pôsobnosti

	Tento protokol, ak v ňom nie je ustanovené inak, sa uplatňuje na predchádzanie, vyšetrovanie a stíhanie trestných činov ustanovených v súlade s článkom 6 tohto protokolu, ak trestné činy majú nadnárodnú povahu a boli spáchané s účasťou organizovanej zločineckej skupiny, ako aj na ochranu práv osôb, ktoré boli predmetom takýchto trestných činov.

Článok 5
Trestná zodpovednosť migrantov

	Migranti nepodliehajú trestnému stíhaniu podľa tohto protokolu kvôli skutočnosti, že boli predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu.

Článok 6
Kriminalizácia

		1. Každý štát, zmluvná strana, prijme také legislatívne a iné opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na to, aby bolo za trestný čin ustanovené nasledovné konanie, ak je spáchané úmyselne a s cieľom priamo alebo nepriamo získať finančnú alebo inú materiálnu výhodu:
(a) 	 pašovanie migrantov;
(b)  nasledujúce konania, ak sú spáchané s cieľom umožniť pašovanie migrantov:
(i)  výroba falošného cestovného dokladu alebo dokladu totožnosti;
(ii) zaobstaranie, poskytovanie alebo držba takéhoto dokladu;
(c) 	umožnenie zotrvať v príslušnom štáte osobe, ktorá nie je jeho štátnym príslušníkom ani nemá trvalý pobyt na jeho území, bez splnenia podmienok potrebných na legálne zotrvanie v štáte, a to spôsobom uvedeným v písm. (b) tohto odseku alebo akýmkoľvek iným nezákonným spôsobom.

	     2. Každý štát, zmluvná strana, prijme aj legislatívne a iné opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na to, aby bolo za trestný čin ustanovené nasledujúce konanie:
(a)  pokus spáchať trestný čin ustanovený v súlade s odsekom 1 tohto článku za podmienok základných zásad svojho právneho poriadku;
(b)  účastníctvo na trestnom čine ustanovenom v súlade s odsekom 1 písm. (a), písm. (b) bod (i) alebo písm. (c) tohto článku a za podmienok základných zásad svojho právneho poriadku, účastníctvo na trestnom čine ustanovenom v súlade s odsekom 1 písm. (b) bod (ii) tohto článku;
(c) organizovanie alebo navádzanie iných osôb na spáchanie trestného činu ustanoveného v súlade s odsekom 1 tohto článku.

		3. Každý štát, zmluvná strana, prijme také legislatívne a iné opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na ustanovenie priťažujúcich okolností k trestným činom ustanoveným v súlade s odsekom 1 písm. (a), písm. (b) bod (i) a písm. (c) tohto článku a za podmienok základných zásad právneho systému k trestným činom ustanoveným v súlade s odsekom 2 písm. (b) a (c) tohto článku, okolnosti:
(a)   ktoré ohrozujú alebo môžu ohroziť životy alebo bezpečnosť týchto migrantov; alebo
(b)  ktoré znamenajú neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie, vrátane zneužívania takýchto migrantov.

      	4. Ustanovenia tohto protokolu nebránia štátu, zmluvnej strane, prijať opatrenia proti osobe, ktorej konanie je trestným činom podľa jeho vnútroštátneho práva.

II. 	PAŠOVANIE MIGRANTOV PO MORI

Článok 7
Spolupráca

	Štáty, zmluvné strany, budú v súlade s medzinárodným morským právom spolupracovať v najväčšom možnom rozsahu pri predchádzaní a potláčaní pašovania migrantov po mori. 

Článok 8
Opatrenia proti pašovaniu migrantov po mori

		1. Štát, zmluvná strana, ktorá má opodstatnené dôvody domnievať sa, že loď, ktorá pláva pod jej vlajkou alebo tvrdí, že je u nej registrovaná, loď, ktorá je bez štátnej príslušnosti alebo aj keď pláva pod cudzou vlajkou alebo odmieta ukázať vlajku, má v skutočnosti štátnu príslušnosť príslušného štátu, zmluvnej strany, je zapojená do pašovania migrantov po mori, môže požadovať pomoc iných štátov, zmluvných strán, pri potláčaní používania lode na tento účel. Požiadaný štát, zmluvná strana, poskytne pomoc v rozsahu svojich možností.

		2. Štát, zmluvná strana, ktorá má opodstatnené dôvody domnievať sa, že loď vykonávajúca slobodu plavby v súlade s medzinárodným právom a pláva pod vlajkou alebo vykazuje registračné znaky iného štátu, zmluvnej strany, je zapojená do pašovania migrantov po mori, môže to oznámiť štátu vlajky, požadovať potvrdenie registrácie a ak sa to potvrdí, požadovať od štátu vlajky súhlas na prijatie náležitých opatrení vo vzťahu k tejto lodi. Štát vlajky môže dať žiadajúcemu štátu súhlas, inter alia :
(a) 	na vstup na loď;
(b) 	na prehliadku lode a
(c) 	na prijatie náležitých opatrení vo vzťahu k lodi, osobám a nákladu na palube spôsobom, na ktorý dal súhlas štát vlajky, ak sa nájdu dôkazy, že loď je zapojená do pašovania migrantov po mori.

		3. Štát, zmluvná strana, ktorá prijala akékoľvek opatrenie v súlade s odsekom 2 tohto článku ihneď oznámi príslušnému štátu vlajky výsledky tohto opatrenia.

		4. Štát, zmluvná strana, bezodkladne odpovie na žiadosť iného štátu, zmluvnej strany, aby sa určilo, či loď, ktorá tvrdí, že je u nej registrovaná alebo pláva pod jej vlajkou, je na to oprávnená a na žiadosť o súhlas v súlade s odsekom 2 tohto článku.

		5. Štát vlajky môže v súlade s článkom 7 tohto protokolu podmieniť svoj súhlas podmienkami, ktoré sa dohodnú medzi ním a žiadajúcim štátom, vrátane podmienok týkajúcich sa zodpovednosti a rozsahu účinných opatrení, ktoré je potrebné prijať. Štát, zmluvná strana, neprijme žiadne dodatočné opatrenia bez výslovného súhlasu štátu vlajky, okrem opatrení nevyhnutných na odvrátenie nebezpečenstva bezprostredne ohrozujúceho životy osôb alebo tých, ktoré vyplývajú z príslušných dvojstranných a mnohostranných zmlúv.
	
		6. Každý štát, zmluvná strana, určí orgán alebo ak je to potrebné orgány, na prijímanie a vybavovanie žiadostí o pomoc, o potvrdenie registrácie alebo o práve lode plávať pod jeho vlajkou a o súhlas prijať náležité opatrenia. Takéto určenie bude oznámené prostredníctvom generálneho tajomníka všetkým ostatným štátom, zmluvným stranám, v lehote jedného mesiaca od jeho určenia.
	
		7. Štát, zmluvná strana, ktorá má opodstatnené dôvody domnievať sa, že loď je zapojená do pašovania migrantov po mori a je bez štátnej príslušnosti alebo ju možno pokladať za loď bez štátnej príslušnosti, je oprávnená vstúpiť na palubu a vykonať prehliadku lode. Ak sa nájdením dôkazu potvrdí podozrenie, štát, zmluvná strana, prijme náležité opatrenia v súlade s príslušným vnútroštátnym a medzinárodným právom.

Článok 9
Ochranné ustanovenia

    	 1. Ak štát, zmluvná strana, prijme opatrenia proti lodi v súlade s článkom 8 tohto protokolu:
(a)  zabezpečí bezpečnosť a ľudské zaobchádzanie s osobami na palube;
(b)  vezme do úvahy náležitú potrebu neohroziť bezpečnosť lode a jej náklad;
(c)  vezme do úvahy náležitú potrebu nepoškodiť obchodné a právne záujmy štátu vlajky alebo iného zainteresovaného štátu;
(d)  zabezpečiť v rámci dostupných možností, aby akékoľvek opatrenie prijaté vo vzťahu k lodi bolo environmentálne nezávadné.

		2. Ak sa dôvody na opatrenia vykonané v súlade s článkom 8 tohto protokolu preukážu ako neopodstatnené, lodi sa poskytne odškodnenie za akúkoľvek stratu alebo škodu, ktorú utrpela, avšak iba ak loď nespáchala žiaden čin, ktorý by ospravedlňoval prijaté opatrenia.

		3. Akékoľvek opatrenie prijaté, ustanovené alebo realizované v súlade s touto kapitolou sa vykoná s náležitým ohľadom na potrebu nezasahovať alebo neovplyvniť:
(a) 	práva a záväzky a výkon jurisdikcie pobrežných štátov v súlade s medzinárodným morským právom; alebo
(b) 	orgány štátu vlajky pri výkone jurisdikcie a kontroly v administratívnych, technických a sociálnych otázkach týkajúcich sa lode.

		4. Akékoľvek opatrenie prijaté na mori podľa tejto kapitoly vykoná iba vojnová loď alebo vojenské lietadlo alebo iná loď alebo lietadlo zreteľne označené a identifikovateľné ako vykonávajúce vládne služby a oprávnené na tento účel.

III. PREVENCIA, SPOLUPRÁCA A INÉ OPATRENIA

Článok 10
Informácie

		1. Bez dotknutia článkov 27 a 28 dohovoru, štáty, zmluvné strany, najmä tie, ktoré majú spoločné hranice alebo sa nachádzajú na trasách, po ktorých sú migranti pašovaní, si na účely dosiahnutia cieľov tohto protokolu budú navzájom vymieňať v súlade s ich príslušným vnútroštátnym právnym a administratívnym systémom relevantné informácie najmä o otázkach:
(a)   miest nalodenia a určenia, ako aj ciest, prepravcov a dopravných prostriedkov, známych ako alebo podozrivých z toho, že sú používané organizovanou zločineckou skupinou zaoberajúcou sa konaním vymedzeným v článku 6 tohto protokolu;
(b)  totožnosti a metód organizácií alebo organizovaných zločineckých skupín, ktoré sú známe alebo podozrivé z toho, že sa zaoberajú konaním vymedzeným v článku 6 tohto protokolu;
(c) pravosti a náležitej forme cestovných dokladov vydaných štátom, zmluvnou stranou, a o krádeži alebo podobnom zneužití nevyplnených cestovných dokladov alebo dokladov totožnosti;
(d) prostriedkov a metód ukrývania a prepravy osôb, protiprávneho pozmeňovania, rozmnožovania alebo zaobstarávania alebo iného zneužívania cestovných dokladov alebo dokladov totožnosti používaných pri konaní vymedzenom v článku 6 tohto protokolu a spôsobov ich odhaľovania;
(e)  legislatívnych skúseností a praxe a opatrení na predchádzanie a boj s konaním vymedzeným v článku 6 tohto protokolu  a
(f)   vedeckých a technologických informácií užitočných pri presadzovaní práva, ako aj pri zvýšení ich schopnosti na predchádzanie, odhaľovanie a vyšetrovanie konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu a na stíhanie osôb na ňom zúčastnených.

		2. Štát, zmluvná strana, ktorá prijme informácie, vyhovie akejkoľvek žiadosti zmluvnej strany, ktorá odoslala informácie, na ktoré stanovila obmedzenie ich použitia.

Článok 11
Opatrenia na hraniciach

		1. Bez dotknutia medzinárodných záväzkov vo vzťahu k voľnému pohybu osôb, štáty, zmluvné strany, posilnia v možnom rozsahu hraničné kontroly, ktoré môžu byť potrebné na predchádzanie a odhaľovanie pašovania migrantov.

		2. Každý štát, zmluvná strana, prijme legislatívne alebo iné náležité opatrenia na predchádzanie v prípustnom rozsahu, aby dopravné prostriedky prevádzkované komerčnými prepravcami boli použité pri spáchaní trestných činov ustanovených v súlade s článkom 6 odsek 1 písm. (a) tohto protokolu.

		3. Ak je to náležité, a bez dotknutia použiteľných medzinárodných dohovorov, takéto opatrenia zahŕňajú ustanovenie záväzkov komerčných prepravcov, vrátane dopravnej spoločnosti alebo majiteľa alebo prevádzkovateľa akéhokoľvek dopravného prostriedku, aby sa ubezpečili, že všetci pasažieri sú držiteľmi cestovných dokladov, ktoré sú potrebné na vstup do prijímajúceho štátu.

		4. Každý štát, zmluvná strana, prijme potrebné opatrenia v súlade so svojím vnútroštátnym právom na ustanovenie sankcií na prípady porušenia povinností vymedzených v odseku 3 tohto článku.

		5. Každý štát, zmluvná strana, zváži prijatie opatrení, ktoré umožňujú v súlade s jeho vnútroštátnym právom odoprieť vstup alebo zrušiť víza osoby, ktorej bola preukázaná účasť na spáchaní trestného činu ustanoveného v súlade s týmto protokolom.

		6. Bez dotknutia článku 27 dohovoru štáty, zmluvné strany, posúdia posilnenie spolupráce medzi svojimi úradmi hraničnej kontroly, okrem iného, zriadením a udržiavaním priamych komunikačných kanálov.

Článok 12
Bezpečnosť a kontrola dokladov

	Každý štát, zmluvná strana, prijme také opatrenia, ktoré v rámci dostupných prostriedkov môžu byť potrebné:

(a)  na zabezpečenie, aby cestovné doklady alebo doklady totožnosti ním vydané mali takú kvalitu, že nemôžu byť ľahko zneužité a jednoducho sfalšované alebo protiprávne pozmenené, kopírované alebo vydané; a
(b) na zabezpečenie nedotknuteľnosti a bezpečnosti cestovných dokladov alebo dokladov totožnosti vydaných štátom, zmluvnou stranou, alebo v jeho mene a na predchádzanie ich protiprávneho vyhotovenia, vydania alebo použitia.

Článok 13
Legitímnosť a platnosť dokladov

	Na žiadosť iného štátu, zmluvnej strany, štát, zmluvná strana, v súlade so svojím vnútroštátnym právom v primeranej lehote overí legitímnosť a platnosť cestovného dokladu alebo dokladu totožnosti vydaného v jeho mene alebo ktorý bol údajne v jeho mene vydaný a je podozrenie, že je použitý na účely konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu.

Článok 14
Odborná príprava a technická spolupráca

		1. Štáty, zmluvné strany, zabezpečia alebo posilnia špecializovanú odbornú prípravu pre prisťahovaleckých a iných príslušných úradníkov na predchádzanie konania vymedzeného  v článku 6 tohto protokolu a na ľudské zaobchádzanie s migrantmi, ktorí sú predmetom takéhoto konania, pričom sa rešpektujú ich práva vymedzené v tomto protokole.

		2. Štáty, zmluvné strany, budú spolupracovať medzi sebou a s príslušnými medzinárodnými organizáciami a inými zložkami občianskej spoločnosti, aby náležite zabezpečili, že bude k dispozícii na ich územiach primeraná odborná príprava personálu na predchádzanie, boj a odstránenie konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu a na ochranu práv migrantov, ktorí sú predmetom takéhoto konania. Takáto odborná príprava zahŕňa:
(a) zlepšenie bezpečnosti a kvality cestovných dokumentov;
(b) rozpoznávanie a odhaľovanie falošných cestovných dokladov alebo dokladov totožnosti;
(c) zhromažďovanie kriminálneho spravodajstva týkajúceho sa najmä identifikácie organizovaných zločineckých skupín známych ako alebo podozrivých z toho, že sa zaoberajú konaním vymedzeným v článku 6 tohto protokolu, metód používaných na prepravu pašovaných migrantov, zneužívania cestovných dokladov alebo dokladov totožnosti na účely konania vymedzeného v článku 6 a spôsobov ukrývania používaných na pašovanie migrantov;
(d) zlepšenie postupov na odhalenie pašovaných osôb na tradičných a netradičných vstupných a výstupných bodoch; a
(e) ľudské zaobchádzanie s migrantmi a ochranu ich práv, ako sú vymedzené v tomto protokole.

		3. Štáty, zmluvné strany, s relevantnými skúsenosťami zvážia poskytnutie technickej pomoci štátom, ktoré sú častými krajinami pôvodu alebo tranzitu osôb, ktoré sú predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu. Štáty, zmluvné strany, vyvinú všetko úsilie na poskytnutie potrebných zdrojov, ako sú dopravné prostriedky, počítačové systémy a čítacie zariadenia na doklady, na boj proti konaniu vymedzenému v článku 6.

Článok 15
Iné preventívne opatrenia

		1. Každý štát, zmluvná strana, prijme opatrenia, aby sa zaistilo, že sa zabezpečia alebo posilnia informačné programy na zvýšenie informovanosti verejnosti o tom, že konanie vymedzené v článku 6 tohto protokolu je trestnou činnosťou často uskutočňovanou organizovanými zločineckými skupinami pre prospech a že vystavuje vážnemu riziku dotknutých migrantov.

		2. V súlade s článkom 31 dohovoru, štáty, zmluvné strany, budú spolupracovať v oblasti verejných informácií na účely predchádzania tomu, aby sa potenciálni migranti stali obeťami organizovaných zločineckých skupín.

		3. Každý štát, zmluvná strana, náležitým spôsobom podporí a posilní rozvojové programy a spoluprácu na národných, regionálnych a medzinárodných úrovniach, berúc do úvahy sociálno-ekonomické reality migrácie a s osobitným dôrazom na ekonomicky a sociálne postihnuté oblasti, s cieľom bojovať proti základným sociálno-ekonomickým príčinám pašovania migrantov, ako sú chudoba a nízky stupeň rozvoja.

Článok 16
Opatrenia na ochranu a pomoc

		1. Pri realizácii tohto protokolu, štáty, zmluvné strany, prijmú v súlade so svojimi záväzkami podľa medzinárodného práva, všetky náležité opatrenia, ak je to potrebné aj legislatívne, na zachovanie a ochranu práv osôb, ktorí sú predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu, ako sú ustanovené podľa aplikovateľných noriem medzinárodného práva, a to najmä právo na život, právo nebyť podrobený mučeniu alebo inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestu.

		2. Každý štát, zmluvná strana, prijme náležité opatrenia, aby sa migrantom poskytla náležitá ochrana pred násilím, ktorému môžu byť podrobení zo strany jednotlivcov alebo skupín z dôvodu, že sú predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu.

		3. Každý štát, zmluvná strana, poskytne náležitú pomoc migrantom, ktorých životy alebo bezpečnosť sú ohrozené z dôvodu, že sú predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu.

		4. Pri uplatňovaní ustanovení tohto článku, štáty, zmluvné strany, vezmú do úvahy osobitné potreby žien a detí.

		5. V prípade väzby osoby, ktorá je predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu každý štát, zmluvná strana, splní svoje záväzky podľa Viedenského dohovoru o konzulárnych stykoch^1 v použiteľných prípadoch, vrátane povinnosti oboznámiť bez meškania dotknutú osobu o ustanoveniach týkajúcich sa oznámenia a kontaktu s konzulárnym úradníkom.

^1United Nations, Treaty Series, vol. 596, Nos. 8638-8640

Článok 17
Dohody a opatrenia 

	Štáty, zmluvné strany, posúdia uzavretie dvojstranných alebo regionálnych dohôd a vykonávacích opatrení alebo memoránd, ktorých cieľom je:
(a)  ustanovenie najvhodnejších a najúčinnejších opatrení na predchádzanie a boj proti konaniu vymedzenému v článku 6 tohto protokolu; alebo
(b)  posilnenie ustanovení tohto protokolu medzi nimi.

Článok 18
Návrat pašovaných migrantov

		1. Každý štát, zmluvná strana, súhlasí s tým, že bez neprimeraného alebo neodôvodneného odkladu uľahčí a akceptuje návrat osoby, ktorá je predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu a ktorá je jeho štátnym príslušníkom alebo má právo trvalého pobytu na jeho území v čase návratu.

		2. Každý štát, zmluvná strana, posúdi v súlade s jeho vnútroštátnym právom možnosť uľahčiť a akceptovať návrat osoby, ktorá je predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu a ktorá mala právo trvalého pobytu na jeho území v čase vstupu do prijímajúceho štátu.

		3. Na žiadosť prijímajúceho štátu, zmluvnej strany, si požiadaný štát, zmluvná strana, bez neprimeraného a neodôvodneného odkladu overí, či osoba, ktorá je predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu, je jeho štátnym príslušníkom alebo má právo trvalého pobytu na jeho území.

		4. S cieľom uľahčiť návrat osoby, ktorá je predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu a je bez náležitých dokladov, štát, zmluvná strana, ktorého je táto osoba štátnym príslušníkom, alebo na území ktorého má právo trvalého pobytu, vysloví súhlas na žiadosť prijímajúceho štátu, zmluvnej strany, s vydaním takých cestovných dokladov alebo iných povolení, aké môžu byť potrebné na to, aby sa osobe umožnilo cestovať a opätovne vstúpiť na jeho územie.

		5. Každý štát, zmluvná strana, ktorý sa zúčastňuje návratu osoby, ktorá je predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu, prijme všetky náležité opatrenia na zrealizovanie návratu riadnym spôsobom a s náležitým ohľadom na bezpečnosť a dôstojnosť osoby.
		6. Štáty, zmluvné strany, môžu spolupracovať s príslušnými medzinárodnými organizáciami pri realizácii tohto článku.

		7. Práva poskytnuté osobám, ktoré sú predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu podľa vnútroštátneho práva prijímajúceho štátu, zmluvnej strany, nie sú týmto článkom dotknuté.

		8. Tento článok neovplyvňuje záväzky vzniknuté na základe akejkoľvek inej použiteľnej dvojstrannej alebo mnohostrannej zmluvy alebo akejkoľvek inej aplikovateľnej vykonávacej dohody alebo dojednania, ktoré úplne alebo čiastočne upravujú návrat osôb, ktoré sú predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu.

IV. ZÁVEREČNÉ  USTANOVENIA

Článok 19
Ochranné ustanovenie

		1. Nič v tomto protokole neovplyvňuje iné práva, záväzky a zodpovednosť štátov a jednotlivcov podľa medzinárodného práva, vrátane medzinárodného humanitárneho práva a medzinárodného práva ľudských práv, najmä Dohovoru z roku 1951^2 a Protokol z roku 1967^3 týkajúce sa postavenia utečencov a princípu nevypovedania tak, ako sú v nich obsiahnuté.

^2 United Nations, Treaty Series, vol. 189, No. 2545

^3 Ibid., vol. 606, No. 8791

	2. Opatrenia vymedzené v tomto protokole sa budú vykladať a uplatňovať spôsobom, ktorý nie je diskriminačný vo vzťahu k osobám z dôvodov, že sú predmetom konania vymedzeného v článku 6 tohto protokolu. Výklad a uplatňovanie týchto opatrení bude v súlade s medzinárodne uznanými princípmi zákazu diskriminácie.

Článok 20
Riešenie sporov

		1. Štáty, zmluvné strany, sa budú usilovať riešiť spory týkajúce sa výkladu alebo uplatňovania tohto protokolu rokovaním.

		2. Akýkoľvek spor medzi dvoma alebo viacerými štátmi, zmluvnými stranami, týkajúci sa výkladu alebo aplikácie tohto protokolu, ktorý nie je možné v primeranej lehote vyriešiť rokovaním, sa na žiadosť jedného z týchto štátov, zmluvných strán, predloží na rozhodcovské konanie. Pokiaľ sa tieto štáty, zmluvné strany, v lehote šiestich mesiacov odo dňa predloženia žiadosti na rozhodcovské konanie nemôžu dohodnúť na jeho organizácii, ktorýkoľvek z týchto štátov, zmluvných strán, môže predložiť spor Medzinárodnému súdnemu dvoru, na základe žiadosti v súlade so Štatútom Medzinárodného súdneho dvora.

		3. Každý štát, zmluvná strana, môže pri podpise, ratifikácii, prijatí, schválení alebo pri prístupe k tomuto protokolu vyhlásiť, že sa nepovažuje byť viazaný odsekom 2 tohto článku. Ostatné štáty, zmluvné strany, nie sú viazané odsekom 2 tohto článku vo vzťahu ku akémukoľvek štátu, zmluvnej strane, ktorý urobil takúto výhradu.

		4. Akýkoľvek štát, zmluvná strana, ktorý urobil výhradu v súlade s odsekom 3 tohto článku, ju môže kedykoľvek odvolať oznámením generálnemu tajomníkovi Organizácie Spojených národov.

Článok 21
Podpis, ratifikácia, prijatie, schválenie a prístup

1. Tento protokol je otvorený na podpis pre všetky štáty od 12. do 15. decembra 2000 v Palerme, Talianska republika a následne v sídle Organizácie Spojených národov v New Yorku do 12. decembra 2002.

	2. Tento protokol je zároveň otvorený na podpis regionálnym organizáciám hospodárskej integrácie, pokiaľ aspoň jeden členský štát takejto organizácie podpísal tento protokol v súlade s odsekom 1 tohto článku.

	3. Tento protokol podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu. Ratifikačné listiny, listiny o prijatí alebo schválení budú uložené u generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov. Regionálna organizácia hospodárskej integrácie môže uložiť svoju ratifikačnú listinu, listinu o prijatí alebo schválení, ak aspoň jeden jej členský štát takto už urobil. V tejto ratifikačnej listine, listine o prijatí alebo schválení takáto organizácia stanoví rozsah svojich kompetencií vo vzťahu k otázkam, ktoré sú upravené týmto protokolom. Takáto organizácia zároveň oznámi depozitárovi akúkoľvek dôležitú zmenu rozsahu svojich kompetencií.

	4. Tento protokol je otvorený na prístup ktorémukoľvek štátu alebo ktorejkoľvek regionálnej organizácii hospodárskej integrácie, ktorej aspoň jeden členský štát je zmluvnou stranou tohto protokolu. Listiny o prístupe budú uložené u generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov. Pri prístupe stanoví regionálna organizácia hospodárskej integrácie rozsah svojich kompetencií vo vzťahu k otázkam, ktoré sú upravené týmto protokolom. Takáto organizácia zároveň oznámi depozitárovi akúkoľvek dôležitú zmenu rozsahu svojich kompetencií.

Článok 22
Nadobudnutie platnosti

	1. Tento protokol nadobudne platnosť deväťdesiaty deň odo dňa uloženia štyridsiatej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo prístupe, avšak nenadobudne platnosť pred nadobudnutím platnosti dohovoru. Na účely tohto odseku sa akákoľvek listina uložená regionálnou organizáciou hospodárskej integrácie nepočíta navyše k počtu listín uložených členskými štátmi takejto organizácie.
	2. Pre každý štát alebo regionálnu organizáciu hospodárskej integrácie, ktoré ratifikujú, príjmu, schvália alebo pristúpia k tomuto protokolu po uložení štyridsiatej listiny, nadobudne tento protokol platnosť tridsiaty deň odo dňa uloženia príslušnej listiny takýmto štátom alebo organizáciou alebo dňom, keď tento protokol nadobudne platnosť podľa odseku 1 tohto článku, podľa tohto čo nastane neskôr.

Článok 23
Zmeny

	1. Po uplynutí piatich rokov od nadobudnutia platnosti tohto protokolu môže štát, zmluvná strana, navrhnúť zmenu tohto protokolu a zaslať ju generálnemu tajomníkovi Organizácie Spojených národov, ktorý následne postúpi navrhovanú zmenu štátom, zmluvným stranám, a Konferencii zmluvných strán dohovoru na účel posúdenia a rozhodnutia o tomto návrhu. Štáty, zmluvné strany tohto protokolu, zúčastnené na Konferencii zmluvných strán vyvinú všetko úsilie na dosiahnutie konsenzu vo veci každej zmeny. Ak sa vyčerpá všetko úsilie na konsenzus a dohoda nebude dosiahnutá, na prijatie zmeny sa ako posledná možnosť vyžaduje dvojtretinová väčšina hlasov štátov, zmluvných strán tohto protokolu, prítomných a hlasujúcich na zasadnutí Konferencie zmluvných strán.

	2. Regionálne organizácie hospodárskej integrácie vykonávajú vo veciach v rámci svojej kompetencie svoje hlasovacie právo podľa tohto článku s počtom hlasov rovnajúcim sa počtu ich členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami tohto protokolu. Takéto organizácie nevykonávajú svoje hlasovacie právo, ak ho vykonávajú ich členské štáty, a naopak.

	3. Zmena prijatá v súlade s odsekom 1 tohto článku podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu štátmi, zmluvnými stranami.

	4. Zmena prijatá v súlade s odsekom 1 tohto článku nadobudne platnosť vo vzťahu k štátu, zmluvnej strane, deväťdesiat dní odo dňa uloženia ratifikačnej listiny, listiny o prijatí alebo schválení takejto zmeny u generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov.

	5. Po tom ako zmena nadobudne platnosť, budú ňou viazané tie štáty, zmluvné strany, ktoré vyjadrili svoj súhlas ňou byť viazané. Ostatné štáty, zmluvné strany, budú naďalej viazané ustanoveniami tohto protokolu a akoukoľvek predchádzajúcou zmenou, ktorú ratifikovali, prijali alebo schválili.

Článok 24
Výpoveď

		1. Štát, zmluvná strana, môže tento protokol vypovedať písomným oznámením generálnemu tajomníkovi Organizácie Spojených národov. Výpoveď nadobudne platnosť jeden rok po dni prijatia oznámenia generálnym tajomníkom.

	2. Regionálna organizácia hospodárskej integrácie prestáva byť zmluvnou stranou tohto protokolu, ak ho vypovedia všetky jej členské štáty.

Článok 25
Depozitár a jazyky

Generálny tajomník Organizácie Spojených národov sa určuje za depozitára tohto protokolu. Originál tohto protokolu, ktorého anglické, arabské, čínske, francúzske, ruské a španielske znenie je rovnako autentické, bude uložený u generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov.

	NA ZNAK TOHO dolupodpísaní, riadne na to svojimi vládami splnomocnení, podpísali tento protokol.
 
Protocol against the Smuggling of Migrants by Land, Sea and Air, supplementing the United Nations Convention against Transnational Organized Crime

Preamble

The States Parties to this Protocol,

Declaring that effective action to prevent and combat the smuggling of migrants by land, sea and air requires a comprehensive international approach, including cooperation, the exchange of information and other appropriate measures, including socio-economic measures, at the national, regional and international levels,

Recalling General Assembly resolution 54/212 of 22 December 1999, in which the Assembly urged Member States and the United Nations system to strengthen international cooperation in the area of international migration and development in order to address the root causes of migration, especially those related to poverty, and to maximize the benefits of international migration to those concerned, and encouraged, where relevant, interregional, regional and subregional mechanisms to continue to address the question of migration and development,

Convinced of the need to provide migrants with humane treatment and full protection of their rights,

Taking into account the fact that, despite work undertaken in other international forums, there is no universal instrument that addresses all aspects of smuggling of migrants and other related issues,

Concerned at the significant increase in the activities of organized criminal groups in smuggling of migrants and other related criminal activities set forth in this Protocol, which bring great harm to the States concerned,

Also concerned that the smuggling of migrants can endanger the lives or security of the migrants involved,

Recalling General Assembly resolution 53/111 of 9 December 1998, in which the Assembly decided to establish an open-ended intergovernmental ad hoc committee for the purpose of elaborating a comprehensive international convention against transnational organized crime and of discussing the elaboration of, inter alia, an international instrument addressing illegal trafficking in and transporting of migrants, including by sea,

Convinced that supplementing the United Nations Convention against Transnational Organized Crime with an international instrument against the smuggling of migrants by land, sea and air will be useful in preventing and combating that crime,

Have agreed as follows:

I.
 General provisions

Article 1
Relation with the United Nations Convention against Transnational Organized Crime

1.	This Protocol supplements the United Nations Convention against Transnational Organized Crime. It shall be interpreted together with the Convention.

2.	The provisions of the Convention shall apply, mutatis mutandis, to this Protocol unless otherwise provided herein.

3.	The offences established in accordance with article 6 of this Protocol shall be regarded as offences established in accordance with the Convention.

Article 2
Statement of purpose

The purpose of this Protocol is to prevent and combat the smuggling of migrants, as well as to promote cooperation among States Parties to that end, while protecting the rights of smuggled migrants.

Article 3
Use of terms

For the purposes of this Protocol:
(a)	“Smuggling of migrants” shall mean the procurement, in order to obtain, directly or indirectly, a financial or other material benefit, of the illegal entry of a person into a State Party of which the person is not a national or a permanent resident;
(b)	“Illegal entry” shall mean crossing borders without complying with the necessary requirements for legal entry into the receiving State; 
(c)	“Fraudulent travel or identity document” shall mean any travel or identity document:
       (i) That has been falsely made or altered in some material way by anyone other than a person or agency lawfully authorized to make or issue the travel or identity document on behalf of a State; or
       (ii) That has been improperly issued or obtained through misrepresentation, corruption or duress or in any other unlawful manner; or
       (iii) That is being used by a person other than the rightful holder;
(d)	“Vessel” shall mean any type of water craft, including non-displacement craft and seaplanes, used or capable of being used as a means of transportation on water, except a warship, naval auxiliary or other vessel owned or operated by a Government and used, for the time being, only on government non-commercial service.

Article 4
Scope of application

This Protocol shall apply, except as otherwise stated herein, to the prevention, investigation and prosecution of the offences established in accordance with article 6 of this Protocol, where the offences are transnational in nature and involve an organized criminal group, as well as to the protection of the rights of persons who have been the object of such offences.

Article 5
Criminal liability of migrants

Migrants shall not become liable to criminal prosecution under this Protocol for the fact of having been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol.

Article 6
Criminalization

1.	Each State Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences, when committed intentionally and in order to obtain, directly or indirectly, a financial or other material benefit:
(a)   The smuggling of migrants;
      (b)   When committed for the purpose of enabling the smuggling of migrants:
              (i) Producing a fraudulent travel or identity document;
              (ii) Procuring, providing or possessing such a document;
      (c)   Enabling a person who is not a national or a permanent resident to remain in the State concerned without complying with the necessary requirements for legally remaining in the State by the means mentioned in subparagraph (b) of this paragraph or any other illegal means.

2.   Each State Party shall also adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences:
      (a)  Subject to the basic concepts of its legal system, attempting to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article;
      (b)    Participating as an accomplice in an offence established in accordance with paragraph 1 (a), (b) (i) or (c) of this article and, subject to the basic concepts of its legal system, participating as an accomplice in an offence established in accordance with paragraph 1 (b) (ii) of this article;
      (c)   Organizing or directing other persons to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article. 

3.  Each State Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as aggravating circumstances to the offences established in accordance with paragraph 1 (a), (b) (i) and (c) of this article and, subject to the basic concepts of its legal system, to the offences established in accordance with paragraph 2 (b) and (c) of this article, circumstances:
(a)	That endanger, or are likely to endanger, the lives or safety of the migrants concerned; or
(b)	That entail inhuman or degrading treatment, including for exploitation, of such migrants.

4.  Nothing in this Protocol shall prevent a State Party from taking measures against a person whose conduct constitutes an offence under its domestic law.

II.
 Smuggling of migrants by sea

Article 7
Cooperation

States Parties shall cooperate to the fullest extent possible to prevent and suppress the smuggling of migrants by sea, in accordance with the international law of the sea.

Article 8
Measures against the smuggling of migrants by sea

1.	A State Party that has reasonable grounds to suspect that a vessel that is flying its flag or claiming its registry, that is without nationality or that, though flying a foreign flag or refusing to show a flag, is in reality of the nationality of the State Party concerned is engaged in the smuggling of migrants by sea may request the assistance of other States Parties in suppressing the use of the vessel for that purpose. The States Parties so requested shall render such assistance to the extent possible within their means.

2.	A State Party that has reasonable grounds to suspect that a vessel exercising freedom of navigation in accordance with international law and flying the flag or displaying the marks of registry of another State Party is engaged in the smuggling of migrants by sea may so notify the flag State, request confirmation of registry and, if confirmed, request authorization from the flag State to take appropriate measures with regard to that vessel. The flag State may authorize the requesting State, inter alia:
(a)	To board the vessel;
(b)	To search the vessel; and
(c)	If evidence is found that the vessel is engaged in the smuggling of migrants by sea, to take appropriate measures with respect to the vessel and persons and cargo on board, as authorized by the flag State.

3.   A State Party that has taken any measure in accordance with paragraph 2 of this article shall promptly inform the flag State concerned of the results of that measure.

4.   A State Party shall respond expeditiously to a request from another State Party to determine whether a vessel that is claiming its registry or flying its flag is entitled to do so and to a request for authorization made in accordance with paragraph 2 of this article.

5.  A flag State may, consistent with article 7 of this Protocol, subject its authorization to conditions to be agreed by it and the requesting State, including conditions relating to responsibility and the extent of effective measures to be taken. A State Party shall take no additional measures without the express authorization of the flag State, except those necessary to relieve imminent danger to the lives of persons or those which derive from relevant bilateral or multilateral agreements.

6.   Each State Party shall designate an authority or, where necessary, authorities to receive and respond to requests for assistance, for confirmation of registry or of the right of a vessel to fly its flag and for authorization to take appropriate measures. Such designation shall be notified through the Secretary-General to all other States Parties within one month of the designation.

7.   A State Party that has reasonable grounds to suspect that a vessel is engaged in the smuggling of migrants by sea and is without nationality or may be assimilated to a vessel without nationality may board and search the vessel. If evidence confirming the suspicion is found, that State Party shall take appropriate measures in accordance with relevant domestic and international law.

Article 9
Safeguard clauses

1.	Where a State Party takes measures against a vessel in accordance with article 8 of this Protocol, it shall:
(a)	Ensure the safety and humane treatment of the persons on board;
(b)	Take due account of the need not to endanger the security of the vessel or its cargo;
(c)	Take due account of the need not to prejudice the commercial or legal interests of the flag State or any other interested State;
(d)	Ensure, within available means, that any measure taken with regard to the vessel is environmentally sound.

2.  Where the grounds for measures taken pursuant to article 8 of this Protocol prove to be unfounded, the vessel shall be compensated for any loss or damage that may have been sustained, provided that the vessel has not committed any act justifying the measures taken.

3.   Any measure taken, adopted or implemented in accordance with this chapter shall take due account of the need not to interfere with or to affect:
(a)	The rights and obligations and the exercise of jurisdiction of coastal States in accordance with the international law of the sea; or
(b)	The authority of the flag State to exercise jurisdiction and control in administrative, technical and social matters involving the vessel.

4.	Any measure taken at sea pursuant to this chapter shall be carried out only by warships or military aircraft, or by other ships or aircraft clearly marked and identifiable as being on government service and authorized to that effect. 

III.
 Prevention, cooperation and other measures

Article 10
Information

1.	Without prejudice to articles 27 and 28 of the Convention, States Parties, in particular those with common borders or located on routes along which migrants are smuggled, shall, for the purpose of achieving the objectives of this Protocol, exchange among themselves, consistent with their respective domestic legal and administrative systems, relevant information on matters such as:
(a)	Embarkation and destination points, as well as routes, carriers and means of transportation, known to be or suspected of being used by an organized criminal group engaged in conduct set forth in article 6 of this Protocol;
(b)	The identity and methods of organizations or organized criminal groups known to be or suspected of being engaged in conduct set forth in article 6 of this Protocol;
(c)	The authenticity and proper form of travel documents issued by a State Party and the theft or related misuse of blank travel or identity documents;
(d)	Means and methods of concealment and transportation of persons, the unlawful alteration, reproduction or acquisition or other misuse of travel or identity documents used in conduct set forth in article 6 of this Protocol and ways of detecting them;
(e)	Legislative experiences and practices and measures to prevent and combat the conduct set forth in article 6 of this Protocol; and
(f)	Scientific and technological information useful to law enforcement, so as to enhance each other’s ability to prevent, detect and investigate the conduct set forth in article 6 of this Protocol and to prosecute those involved. 

2.    A State Party that receives information shall comply with any request by the State Party that transmitted the information that places restrictions on its use. 

Article 11
Border measures

1.	Without prejudice to international commitments in relation to the free movement of people, States Parties shall strengthen, to the extent possible, such border controls as may be necessary to prevent and detect the smuggling of migrants.

2.	Each State Party shall adopt legislative or other appropriate measures to prevent, to the extent possible, means of transport operated by commercial carriers from being used in the commission of the offence established in accordance with article 6, paragraph 1 (a), of this Protocol.

3.	Where appropriate, and without prejudice to applicable international conventions, such measures shall include establishing the obligation of commercial carriers, including any transportation company or the owner or operator of any means of transport, to ascertain that all passengers are in possession of the travel documents required for entry into the receiving State.

4.	Each State Party shall take the necessary measures, in accordance with its domestic law, to provide for sanctions in cases of violation of the obligation set forth in paragraph 3 of this article.

5.	Each State Party shall consider taking measures that permit, in accordance with its domestic law, the denial of entry or revocation of visas of persons implicated in the commission of offences established in accordance with this Protocol.

6.	Without prejudice to article 27 of the Convention, States Parties shall consider strengthening cooperation among border control agencies by, inter alia, establishing and maintaining direct channels of communication.

Article 12
Security and control of documents

Each State Party shall take such measures as may be necessary, within available means:
(a)	To ensure that travel or identity documents issued by it are of such quality that they cannot easily be misused and cannot readily be falsified or unlawfully altered, replicated or issued; and
(b)	To ensure the integrity and security of travel or identity documents issued by or on behalf of the State Party and to prevent their unlawful creation, issuance and use.

Article 13
Legitimacy and validity of documents

At the request of another State Party, a State Party shall, in accordance with its domestic law, verify within a reasonable time the legitimacy and validity of travel or identity documents issued or purported to have been issued in its name and suspected of being used for purposes of conduct set forth in article 6 of this Protocol.

Article 14
Training and technical cooperation

1.	States Parties shall provide or strengthen specialized training for immigration and other relevant officials in preventing the conduct set forth in article 6 of this Protocol and in the humane treatment of migrants who have been the object of such conduct, while respecting their rights as set forth in this Protocol.

2.	States Parties shall cooperate with each other and with competent international organizations, non-governmental organizations, other relevant organizations and other elements of civil society as appropriate to ensure that there is adequate personnel training in their territories to prevent, combat and eradicate the conduct set forth in article 6 of this Protocol and to protect the rights of migrants who have been the object of such conduct. Such training shall include:
(a)	Improving the security and quality of travel documents;
(b)	Recognizing and detecting fraudulent travel or identity documents;
(c)	Gathering criminal intelligence, relating in particular to the identification of organized criminal groups known to be or suspected of being engaged in conduct set forth in article 6 of this Protocol, the methods used to transport smuggled migrants, the misuse of travel or identity documents for purposes of conduct set forth in article 6 and the means of concealment used in the smuggling of migrants; 
(d)	Improving procedures for detecting smuggled persons at conventional and non-conventional points of entry and exit; and
(e)	The humane treatment of migrants and the protection of their rights as set forth in this Protocol.

3.   States Parties with relevant expertise shall consider providing technical assistance to States that are frequently countries of origin or transit for persons who have been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol. States Parties shall make every effort to provide the necessary resources, such as vehicles, computer systems and document readers, to combat the conduct set forth in article 6.

Article 15
Other prevention measures

1.	Each State Party shall take measures to ensure that it provides or strengthens information programmes to increase public awareness of the fact that the conduct set forth in article 6 of this Protocol is a criminal activity frequently perpetrated by organized criminal groups for profit and that it poses serious risks to the migrants concerned.

2.	In accordance with article 31 of the Convention, States Parties shall cooperate in the field of public information for the purpose of preventing potential migrants from falling victim to organized criminal groups. 

3.	Each State Party shall promote or strengthen, as appropriate, development programmes and cooperation at the national, regional and international levels, taking into account the socio-economic realities of migration and paying special attention to economically and socially depressed areas, in order to combat the root socio-economic causes of the smuggling of migrants, such as poverty and underdevelopment.

Article 16
Protection and assistance measures

1.	In implementing this Protocol, each State Party shall take, consistent with its obligations under international law, all appropriate measures, including legislation if necessary, to preserve and protect the rights of persons who have been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol as accorded under applicable international law, in particular the right to life and the right not to be subjected to torture or other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment.

2.	Each State Party shall take appropriate measures to afford migrants appropriate protection against violence that may be inflicted upon them, whether by individuals or groups, by reason of being the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol.

3.	Each State Party shall afford appropriate assistance to migrants whose lives or safety are endangered by reason of being the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol.

4.	In applying the provisions of this article, States Parties shall take into account the special needs of women and children.

5.	In the case of the detention of a person who has been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol, each State Party shall comply with its obligations under the Vienna Convention on Consular Relations^1, where applicable, including that of informing the person concerned without delay about the provisions concerning notification to and communication with consular officers.

Article 17
Agreements and arrangements

States Parties shall consider the conclusion of bilateral or regional agreements or operational arrangements or understandings aimed at:
(a)	Establishing the most appropriate and effective measures to prevent and combat the conduct set forth in article 6 of this Protocol; or
(b)	Enhancing the provisions of this Protocol among themselves.

Article 18
Return of smuggled migrants

1.	Each State Party agrees to facilitate and accept, without undue or unreasonable delay, the return of a person who has been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol and who is its national or who has the right of permanent residence in its territory at the time of return.

2.	Each State Party shall consider the possibility of facilitating and accepting the return of a person who has been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol and who had the right of permanent residence in its territory at the time of entry into the receiving State in accordance with its domestic law.

3.	At the request of the receiving State Party, a requested State Party shall, without undue or unreasonable delay, verify whether a person who has been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol is its national or has the right of permanent residence in its territory.

4.	In order to facilitate the return of a person who has been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol and is without proper documentation, the State Party of which that person is a national or in which he or she has the right of permanent residence shall agree to issue, at the request of the receiving State Party, such travel documents or other authorization as may be necessary to enable the person to travel to and re-enter its territory.

5.	Each State Party involved with the return of a person who has been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol shall take all appropriate measures to carry out the return in an orderly manner and with due regard for the safety and dignity of the person.

6.	States Parties may cooperate with relevant international organizations in the implementation of this article.

7.	This article shall be without prejudice to any right afforded to persons who have been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol by any domestic law of the receiving State Party.
_____________________________
^1United Nations, Treaty Series, vol. 596, Nos. 8638-8640
8.	This article shall not affect the obligations entered into under any other applicable treaty, bilateral or multilateral, or any other applicable operational agreement or arrangement that governs, in whole or in part, the return of persons who have been the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol.

IV. 
Final provisions

Article 19
Saving clause

1.    Nothing in this Protocol shall affect the other rights, obligations and responsibilities of States and individuals under international law, including international humanitarian law and international human rights law and, in particular, where applicable, the 1951^2 Convention 3 and the 1967^3 Protocol 4 relating to the Status of Refugees and the principle of non-refoulement as contained therein.

2.   The measures set forth in this Protocol shall be interpreted and applied in a way that is not discriminatory to persons on the ground that they are the object of conduct set forth in article 6 of this Protocol. The interpretation and application of those measures shall be consistent with internationally recognized principles of non-discrimination. 

Article 20
Settlement of disputes

1. 	States Parties shall endeavour to settle disputes concerning the interpretation or application of this Protocol through negotiation.

2. 	Any dispute between two or more States Parties concerning the interpretation or application of this Protocol that cannot be settled through negotiation within a reasonable time shall, at the request of one of those States Parties, be submitted to arbitration. If, six months after the date of the request for arbitration, those States Parties are unable to agree on the organization of the arbitration, any one of those States Parties may refer the dispute to the International Court of Justice by request in accordance with the Statute of the Court. 

3. Each State Party may, at the time of signature, ratification, acceptance or approval of or accession to this Protocol, declare that it does not consider itself bound by paragraph 2 of this article. The other States Parties shall not be bound by paragraph 2 of this article with respect to any State Party that has made such a reservation.

___________________________
^2 United Nations, Treaty Series, vol. 189, No. 2545
^3 Ibid, vol. 606, No. 8791
4.   Any State Party that has made a reservation in accordance with paragraph 3 of this article may at any time withdraw that reservation by notification to the Secretary-General of the United Nations.

Article 21
Signature, ratification, acceptance, approval and accession

1.	This Protocol shall be open to all States for signature from 12 to 15 December 2000 in Palermo, Italy, and thereafter at United Nations Headquarters in New York until 12 December 2002.

2.	This Protocol shall also be open for signature by regional economic integration organizations provided that at least one member State of such organization has signed this Protocol in accordance with paragraph 1 of this article.

3.	This Protocol is subject to ratification, acceptance or approval. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. A regional economic integration  organization may deposit its instrument of ratification, acceptance or approval if at least one of its member States has done likewise. In that instrument of ratification, acceptance or approval, such organization shall declare the extent of its competence with respect to the matters governed by this Protocol. Such organization shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence. 

4.	This Protocol is open for accession by any State or any regional economic integration organization of which at least one member State is a Party to this Protocol. Instruments of accession shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. At the time of its accession, a regional economic integration organization shall declare the extent of its competence with respect to matters governed by this Protocol. Such organization shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence.

Article 22
Entry into force

1.	This Protocol shall enter into force on the ninetieth day after the date of deposit of the fortieth instrument of ratification, acceptance, approval or accession, except that it shall not enter into force before the entry into force of the Convention. For the purpose of this paragraph, any instrument deposited by a regional economic integration organization shall not be counted as additional to those deposited by member States of such organization.

2.	For each State or regional economic integration organization ratifying, accepting, approving or acceding to this Protocol after the deposit of the fortieth instrument of such action, this Protocol shall enter into force on the thirtieth day after the date of deposit by such State or organization of the relevant instrument or on the date this Protocol enters into force pursuant to paragraph 1 of this article, whichever is the later.

Article 23
Amendment

1.	After the expiry of five years from the entry into force of this Protocol, a State Party to the Protocol may propose an amendment and file it with the Secretary-General of the United Nations, who shall thereupon communicate the proposed amendment to the States Parties and to the Conference of the Parties to the Convention for the purpose of considering and deciding on the proposal. The States Parties to this Protocol meeting at the Conference of the Parties shall make every effort to achieve consensus on each amendment. If all efforts at consensus have been exhausted and no agreement has been reached, the amendment shall, as a last resort, require for its adoption a two-thirds majority vote of the States Parties to this Protocol present and voting at the meeting of the Conference of the Parties. 

2.	Regional economic integration organizations, in matters within their competence, shall exercise their right to vote under this article with a number of votes equal to the number of their member States that are Parties to this Protocol. Such organizations shall not exercise their right to vote if their member States exercise theirs and vice versa.
3.	An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article is subject to ratification, acceptance or approval by States Parties.

4.	An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article shall enter into force in respect of a State Party ninety days after the date of the deposit with the Secretary-General of the United Nations of an instrument of ratification, acceptance or approval of such amendment.

5.	When an amendment enters into force, it shall be binding on those States Parties which have expressed their consent to be bound by it. Other States Parties shall still be bound by the provisions of this Protocol and any earlier amendments that they have ratified, accepted or approved.

Article 24
Denunciation

1.	A State Party may denounce this Protocol by written notification to the Secretary-General of the United Nations. Such denunciation shall become effective one year after the date of receipt of the notification by the Secretary-General. 

2.	A regional economic integration organization shall cease to be a Party to this Protocol when all of its member States have denounced it. 

Article 25
Depositary and languages

1.	The Secretary-General of the United Nations is designated depositary of this Protocol.

2.	The original of this Protocol, of which the Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish texts are equally authentic, shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations.

IN WITNESS WHEREOF, the undersigned plenipotentiaries, being duly authorized thereto by their respective Governments, have signed this Protocol.

P R O T O K O L 
o prevencii, potláčaní a trestaní obchodovania s ľuďmi, osobitne 
so ženami a deťmi, doplňujúci Dohovor OSN proti nadnárodnému organizovanému zločinu

Preambula

Štáty, zmluvné strany tohto protokolu,

	vyhlasujúc, že účinné kroky na predchádzanie a boj proti medzinárodnému obchodovaniu s ľuďmi, osobitne so ženami a deťmi, si vyžadujú komplexný medzinárodný prístup v krajinách pôvodu, tranzitu i určenia, ktorý zahrnuje opatrenia na prevenciu takéhoto obchodovania, trestanie obchodníkov a na ochranu obetí takýchto obchodov, vrátane ochrany ich medzinárodne uznaných ľudských práv,

	berúc do úvahy fakt, že napriek existencii mnohých medzinárodných nástrojov obsahujúcich pravidlá a praktické opatrenia proti vykorisťovaniu osôb, najmä žien a detí, neexistuje univerzálny nástroj, ktorý postihuje všetky aspekty obchodovania s ľuďmi,

	znepokojené, že v dôsledku absencie takéhoto nástroja osoby ohrozované obchodovaním nebudú dostatočne chránené,

	odvolávajúc sa na rezolúciu Valného zhromaždenia OSN č. 53/111 z 9. decembra 1998, v ktorej Valné zhromaždenie rozhodlo o ustanovení otvoreného medzivládneho Ad-hoc výboru za účelom vypracovania komplexného medzinárodného dohovoru proti nadnárodnému organizovanému zločinu a prerokovania vypracovania, okrem iného, medzinárodného nástroja venovaného obchodovaniu so ženami a deťmi,

	presvedčené, že doplnenie Dohovoru Organizácie Spojených národov proti nadnárodnému organizovanému zločinu o medzinárodný nástroj na prevenciu, potláčanie a trestanie obchodovania s ľuďmi, osobitne ženami a deťmi, bude užitočné pri prevencii a boji s týmto zločinom,

dohodli sa   t a k t o :

I. VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

Článok 1
Vzťah k Dohovoru Organizácie spojených národov  proti nadnárodnému 
organizovanému zločinu

1. Tento protokol dopĺňa Dohovor proti nadnárodnému organizovanému zločinu. Bude interpretovaný  spolu s dohovorom.

2. Ustanovenia dohovoru sa uplatňujú mutatis mutandis na tento protokol, pokiaľ v ňom nie je ustanovené inak.

3. Trestné činy ustanovené v súlade s článkom 5 tohoto protokolu  sa považujú za ustanovené v súlade s dohovorom.

Článok 2
Cieľ

	Cieľom tohto protokolu je:
(a) 	predchádzať a bojovať proti obchodovaniu s ľuďmi, venujúc osobitnú pozornosť ochrane žien a detí;
(b) 	chrániť a pomáhať obetiam takéhoto obchodovania pri plnom rešpektovaní ich ľudských práv; a
(c) 	presadzovať a podporovať spoluprácu medzi štátmi, zmluvnými stranami, s cieľom dosiahnuť tento cieľ.

Článok 3
Použitie pojmov

Na účely tohoto protokolu:
(a) 	„obchodovanie s ľuďmi“ je verbovanie, preprava, odovzdanie, prechovávanie alebo prevzatie ľudí pod hrozbou alebo použitím násilia alebo iných foriem donucovania, únosu, podvodu, ľsti, zneužitia právomoci alebo zraniteľného postavenia, alebo prijatia alebo poskytnutia platieb alebo prospechu na dosiahnutie súhlasu osoby majúcej kontrolu nad inou osobou s cieľom vykorisťovania. Vykorisťovanie zahŕňa minimálne, vykorisťovanie prostitúcie iných alebo iné formy sexuálneho vykorisťovania, nútenú prácu alebo služby, otroctvo alebo praktiky podobné otroctvu, nevoľníctvo, alebo odoberanie orgánov; 
(b) 	súhlas obete obchodovania s cieľom jej vykorisťovania uvedeného v písm. (a) tohto článku je irelevantný, ak bol použitý ktorýkoľvek zo spôsobov uvedených v písm. (a); 
(c) 	verbovanie, preprava, odovzdanie, prechovávanie alebo prijímanie detí s cieľom ich vykorisťovania je považované za „obchodovanie s ľuďmi“ dokonca aj v prípade, keď nie sú naplnené spôsoby uvedené v písm. (a) tohto článku;
(d) 	„dieťa“ znamená akúkoľvek osobu mladšiu ako osemnásť rokov.

Článok 4
Rozsah pôsobnosti

	Tento protokol, ak v ňom nie je ustanovené inak, sa uplatňuje na predchádzanie, vyšetrovanie a stíhanie trestných činov obchodovania s ľuďmi tak, ako sú ustanovené v súlade s článkom 5 tohto protokolu, ak sú tieto trestné činy svojou povahou nadnárodné a boli spáchané s účasťou organizovanej zločineckej skupiny, ako aj na ochranu obetí takýchto trestných činov.

Článok 5
Kriminalizácia

1. Každý štát, zmluvná strana, prijme také legislatívne a iné opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na to, aby boli za trestné činy ustanovené konania vymedzené v článku 3 tohto protokolu, ak sú spáchané úmyselne.

2. Každý štát, zmluvná strana, prijme aj legislatívne a iné opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na to, aby bolo za trestný čin ustanovené nasledujúce konanie:
(a)  pokus spáchať trestný čin ustanovený v súlade s odsekom 1 tohto článku za podmienok základných zásad svojho právneho poriadku; 
(b)  účastníctvo na trestnom čine ustanovenom v súlade s odsekom 1 tohto článku; a
(c) organizovanie alebo riadenie iných osôb, aby spáchali trestný čin ustanovený v súlade s odsekom 1 tohto článku.

II. OCHRANA OBETÍ OBCHODOVANIA S ĽUĎMI

Článok 6
Pomoc a ochrana obetiam obchodovania s ľuďmi

1. Vo vhodných prípadoch a v rozsahu, ktorý umožňuje vnútroštátne právo, štáty, zmluvné strany, ochránia súkromie a identitu obetí obchodovania s ľuďmi, vrátane, okrem iného tým, že právny proces v súvislosti s takýmto obchodovaním bude mať dôverný charakter.

2. Každý štát, zmluvná strana, zabezpečí, aby jeho legislatíva alebo administratívny systém obsahovali opatrenia, ktoré zabezpečia obetiam trestných činov uvedených v tomto protokole v opodstatnených prípadoch:
(a)   informácie o relevantných súdnych a správnych konaniach;
(b)  pomoc, ktorá umožní, aby ich názory a záujmy boli predložené a posúdené na príslušných štádiách trestného konania proti páchateľom, a to spôsobom, ktorý sa nedotkne práva na obhajobu.

3. Každý štát, zmluvná strana, zváži implementáciu takých opatrení, ktoré poskytnú obetiam obchodovania s ľuďmi možnosť fyzického, psychického a sociálneho zotavenia, vo vhodných prípadoch v spolupráci s mimovládnymi organizáciami, inými relevantnými organizáciami a ďalšími zložkami občianskej spoločnosti, a to najmä zabezpečenie:
(a)   primeraného ubytovania;
(b) 	poradenstva a informácií, predovšetkým o ich zákonných právach v jazyku, ktorému obete  obchodovania s ľuďmi rozumejú;
(c) 	  lekárskej, psychickej a materiálnej pomoci; a
(d) 	 možností zamestnania, vzdelania a odborného výcviku.

4. Každý štát, zmluvná strana pri aplikovaní ustanovení tohto článku vezme do úvahy vek, pohlavie a osobitné požiadavky obetí obchodovania s ľuďmi, najmä zvláštne potreby detí, vrátane primeraného ubytovania, vzdelávania a starostlivosti.

5. Každý štát, zmluvná strana, vyvinie úsilie na zabezpečenie fyzickej bezpečnosti obetí obchodovania s ľuďmi, pokiaľ sa nachádzajú na jej území.

6. Každý štát, zmluvná strana, zabezpečí, že jej vnútroštátny právny systém bude obsahovať také opatrenia, ktoré poskytnú obetiam obchodovania s ľuďmi možnosť získať kompenzáciu za spôsobené škody.

Článok 7
Postavenie obetí obchodovania s ľuďmi v prijímajúcich krajinách

1. Okrem opatrení uvedených v článku 6 tohto protokolu, každý štát, zmluvná strana, zváži prijatie legislatívnych alebo iných vhodných opatrení, ktoré dovolia obetiam obchodovania s ľuďmi v opodstatnených prípadoch zotrvať na jej území dočasne alebo trvalo.

2. Pri implementácii ustanovení odseku 1 tohto článku každý štát, zmluvná strana, zodpovedajúco zváži humanitárne faktory a faktory súcitu.

Článok 8
Repatriácia obetí obchodovania s ľuďmi

1. Štát, zmluvná strana, ktorej je obeť obchodovania s ľuďmi štátnym príslušníkom alebo v ktorej mala právo trvalého pobytu v čase vstupu na územie prijímajúceho štátu, zmluvnej strany, bude napomáhať a akceptovať, s prihliadnutím na bezpečnosť osoby, návrat tejto osoby bez neprimeraného a neodôvodneného zdržania.
2. Keď štát, zmluvná strana, vracia obeť obchodovania s ľuďmi do krajiny, ktorej je obeť štátnym príslušníkom alebo v nej mala v čase vstupu na územie prijímajúceho štátu právo trvalého pobytu, tak takýto návrat sa uskutoční s ohľadom na bezpečnosť tejto osoby, ako i s ohľadom na právne aspekty týkajúce sa faktu, že táto osoba je obeťou obchodovania s ľuďmi a podľa možnosti bude na báze dobrovoľnosti.

3. Na žiadosť prijímajúceho štátu, zmluvnej strany, požiadaný štát, zmluvná strana, bez neprimeraného a neodôvodneného zdržania overí, či osoba, ktorá je obeťou obchodovania s ľuďmi, je jej štátnym príslušníkom alebo v nej mala v čase vstupu na územie prijímajúceho štátu právo trvalého pobytu.

4. V záujme uľahčenia návratu obete obchodovania s ľuďmi, ktorá nemá potrebné doklady, štát, zmluvná strana, ktorej je obeť štátnym príslušníkom alebo v nej mala v čase vstupu na územie prijímajúceho štátu právo trvalého pobytu, vysloví na základe žiadosti prijímajúceho štátu súhlas s vydaním takých cestovných dokladov alebo podľa potreby iného povolenia, ktoré môžu byť potrebné, aby sa jej umožnila cesta a opätovný vstup na jeho územie.

5. Tento článok sa nedotkne žiadneho práva poskytovaného obetiam obchodovania s ľuďmi podľa vnútroštátneho práva prijímajúceho štátu, zmluvnej strany.

6. Tento článok sa nedotkne žiadnej dvojstrannej alebo mnohostrannej zmluvy alebo dojednania, ktoré úplne alebo čiastočne upravujú návrat obetí obchodovania s ľuďmi.

III. PREVENCIA, SPOLUPRÁCA A INÉ OPATRENIA

Článok 9
Predchádzanie obchodovaniu s ľuďmi

1. Štáty, zmluvné strany vyvinú úsilie na vytvorenie jednotných postupov, programov a iných opatrení:
(a)   na predchádzanie a boj proti obchodovaniu s ľuďmi; a
(b)   na ochranu obetí obchodovania s ľuďmi, najmä žien a detí, aby sa opätovne nestali obeťami.

2. Štáty, zmluvné strany vyvinú úsilie na vykonanie opatrení, ako sú výskum, informačné a mediálne kampane a sociálne a ekonomické iniciatívy na predchádzanie a boj proti obchodovaniu s ľuďmi.

3. Postupy, programy a iné opatrenia ustanovené v súlade s týmto článkom zahrnú vhodnú spoluprácu s mimovládnymi organizáciami, inými dôležitými organizáciami alebo inými zložkami občianskej spoločnosti.

4. Štáty, zmluvné strany, prijmú alebo posilnia opatrenia, vrátane dvojstrannej alebo mnohostrannej spolupráce, ktoré zmiernia vplyv faktorov, akými sú chudoba, nízky stupeň rozvoja alebo nedostatočná rovnosť príležitostí, ktoré nútia osoby, zvlášť ženy a deti stať sa obeťami obchodovania.

5. Štáty, zmluvné strany, prijmú alebo posilnia legislatívne alebo iné opatrenia, akými sú vzdelávacie, sociálne alebo kultúrne opatrenia, vrátane dvojstranných alebo mnohostranných opatrení, s cieľom zabrániť dopytu po všetkých formách vykorisťovania ľudí, najmä žien a detí, ktoré vedú k nezákonnému obchodovaniu.

Článok 10
Výmena informácií a odborná príprava

1. Orgány presadzujúce právo, imigračné a iné príslušné orgány v štátoch, zmluvných stranách, budú podľa potreby navzájom spolupracovať výmenou informácií v súlade s ich vnútroštátnym právom tak, aby mohli určiť:
(a)  či osoby prekračujúce alebo pokúšajúce sa prekročiť štátne hranice s cestovnými dokladmi patriacimi iným osobám alebo bez cestovných dokladov sú páchatelia alebo obete obchodovania s ľuďmi;
(b)  typy cestovných dokladov, ktoré osoby použili alebo sa pokúsili použiť pri prekračovaní štátnej hranice s cieľom obchodovať s ľuďmi; a
(c) prostriedky a metódy používané organizovanými zločineckými skupinami za účelom obchodovania s ľuďmi, vrátane naverbovania a prepravy obetí, ciest a väzieb medzi jednotlivcami a skupinami podieľajúcimi sa na obchodovaní s ľuďmi, a možné opatrenia na ich odhalenie.

2. Štáty, zmluvné strany zabezpečia alebo posilnia odbornú prípravu v prevencii obchodovania s ľuďmi pre úradníkov presadzujúcich právo, imigračných a iných zainteresovaných úradníkov. Odborná príprava má byť zameraná na metódy používané na prevenciu takého obchodovania, stíhanie obchodníkov a ochranu práv obetí, vrátane ochrany obetí pred obchodníkmi. Odborná príprava má tiež vziať do úvahy potrebu posúdiť ľudské práva a citlivé okolnosti súvisiace s problematikou detí a pohlaví a taktiež má podporovať spoluprácu s mimovládnymi organizáciami, s inými dôležitými organizáciami a ďalšími zložkami občianskej spoločnosti.

3. Štát, zmluvná strana, ktorý prijíma informácie, musí splniť každú požiadavku štátu, zmluvnej strany, ktorý poskytuje informácie a ktorý uplatňuje obmedzenie pri ich používaní. 

Článok 11
Opatrenia na hraniciach

1. Bez dotknutia medzinárodných záväzkov týkajúcich sa voľného pohybu osôb štáty, zmluvné strany, v možnom rozsahu posilnia také hraničné kontroly, ktoré môžu byť potrebné na predchádzanie a odhaľovanie obchodovania s ľuďmi.

2. Každý štát, zmluvná strana, prijme legislatívne alebo iné vhodné opatrenia na zabránenie, v prípustnom rozsahu, využívaniu dopravných prostriedkov prevádzkovaných komerčnými prepravcami pri páchaní trestných činoch ustanovených v súlade s článkom 5 tohto protokolu.

3. Kde je to vhodné a bez toho, aby boli dotknuté uplatniteľné medzinárodné dohovory, takéto opatrenia zahŕňajú stanovenie záväzkov komerčných prepravcov, vrátane dopravnej spoločnosti alebo majiteľa alebo prevádzkovateľa akéhokoľvek dopravného prostriedku, aby sa ubezpečili, že všetci pasažieri sú držiteľmi cestovných dokladov, ktoré sú potrebné na vstup do prijímajúceho štátu.

4. Každý štát, zmluvná strana, prijme v súlade s vnútroštátnym právom potrebné opatrenia na stanovenie sankcií za porušenie povinnosti uvedenej v odseku 3 tohto článku.

	5. Každý štát, zmluvná strana, zváži prijatie opatrení, ktoré umožnia v súlade s vnútroštátnym právom odopretie vstupu alebo zrušenie víz pre osoby, ktorým bola preukázaná účasť na spáchaní trestných činov ustanovených v súlade s týmto protokolom.

6. Bez dotknutia článku 27 dohovoru, štáty, zmluvné strany, posúdia posilnenie spolupráce medzi svojimi úradmi hraničnej kontroly, okrem iného, zriadením a udržiavaním priamych komunikačných kanálov.

Článok 12
Bezpečnosť a kontrola dokladov

Každý štát, zmluvná strana, prijme také opatrenia, ktoré v rámci dostupných prostriedkov môžu byť potrebné:
(a)   na zabezpečenie toho, aby cestovné doklady alebo doklady totožnosti ním vydané mali takú kvalitu, aby nemohli byť jednoducho zneužité a ľahko sfalšované alebo protiprávne pozmenené, kopírované alebo vydané.
(b)  na zabezpečenie nedotknuteľnosti a ochrany cestovných dokladov alebo dokladov totožnosti vydaných štátom, zmluvnou stranou, alebo v jeho mene a na zabránenie ich protiprávnemu vyhotoveniu, vydaniu alebo použitiu.

Článok 13
Legitímnosť a platnosť dokladov

	Na žiadosť iného štátu, zmluvnej strany, štát, zmluvná strana, v súlade so svojím vnútroštátnym právom v primeranej lehote overí legitímnosť a platnosť cestovného dokladu alebo dokladu totožnosti vydaného v jeho mene alebo, ktorý bol údajne v jeho mene vydaný a existuje podozrenie, že bol použitý na účely obchodovania s ľuďmi.

IV. ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

Článok 14
Ochranné ustanovenie

1. Nič v tomto protokole sa nedotkne práv, záväzkov a zodpovednosti štátov a jednotlivcov podľa medzinárodného práva, vrátane medzinárodného humanitárneho práva a medzinárodného práva ľudských práv, najmä  Dohovoru z roku 1951^1 a Protokolu z roku 1967^2 , ktoré súvisia s postavením utečencov a princípom nevypovedania tak, ako sú v nich obsiahnuté.

^1 United Nations, Treaty Series, vol. 189, No. 2545

^2 Ibid., vol. 606, No. 8791

2. Opatrenia vymedzené v tomto protokole sa budú vykladať a uplatňovať spôsobom, ktorý nie je diskriminačný vo vzťahu k osobám z dôvodu, že sú obeťami obchodovania s ľuďmi. Výklad a uplatňovanie týchto opatrení bude v súlade s medzinárodne uznanými princípmi zákazu diskriminácie.

Článok 15
Riešenie sporov

1. Štáty, zmluvné strany vyvinú úsilie vyriešiť rokovaním spory týkajúce sa výkladu alebo uplatňovania tohto protokolu.

2. Akýkoľvek spor medzi dvoma alebo viacerými štátmi, zmluvnými stranami, týkajúci sa výkladu alebo uplatňovania tohto protokolu, ktorý nemôže byť vyriešený rokovaním v primeranej lehote, bude na žiadosť jedného z nich predložený na rozhodcovské konanie. Ak sa štáty, zmluvné strany v lehote šiestich mesiacov odo dňa podania žiadosti o rozhodcovské konanie nemôžu dohodnúť na organizácii rozhodcovského konania, ktorýkoľvek z týchto štátov, zmluvných strán môže spor predložiť Medzinárodnému súdnemu dvoru na základe podania v súlade so Štatútom dvora.

3. Každý štát, zmluvná strana, môže pri podpise, ratifikácii, prijatí, schválení alebo pri prístupe k tomuto protokolu vyhlásiť, že sa nepovažuje byť viazaný odsekom 2 tohto článku. Ostatné štáty, zmluvné strany, nie sú viazané odsekom 2 tohto článku vo vzťahu ku štátu, zmluvnej strane, ktorý urobil takúto výhradu.

4. Každý štát, zmluvná strana, ktorý urobil výhradu v súlade s odsekom 3 tohto článku, môže kedykoľvek túto výhradu odvolať oznámením generálnemu tajomníkovi Organizácie Spojených národov.

Článok 16
Podpis, ratifikácia, prijatie, schválenie a prístup

1. Tento protokol je otvorený na podpis všetkým štátom od 12. do 15. decembra 2000 v Palerme, Talianskej republike, a potom v sídle Organizácie Spojených národov v New Yorku, až do 12. decembra 2002.

2. Tento protokol je tiež otvorený na podpis regionálnym organizáciám hospodárskej integrácie, za predpokladu, že aspoň jeden členský štát takejto organizácie už tento protokol podpísal v súlade s odsekom 1 tohto článku.

3. Tento protokol podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu. Ratifikačné listiny, listiny o prijatí alebo schválení budú uložené u generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov. Regionálna organizácia hospodárskej integrácie môže uložiť svoju ratifikačnú listinu, listinu o prijatí alebo schválení, ak aspoň jeden jej členský štát už tak učinil. V tejto ratifikačnej listine, listine o prijatí alebo schválení táto organizácia oznámi rozsah jej kompetencií s ohľadom na problematiku riešenú protokolom. Táto organizácia taktiež oznámi depozitárovi každú dôležitú zmenu v rozsahu jej kompetencií.

4. Tento protokol je otvorený na prístup ktorémukoľvek štátu alebo regionálnej organizácii hospodárskej integrácie, ktorej aspoň jeden členský štát je zmluvnou stranou tohto protokolu. Listiny o prístupe budú uložené u generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov. Pri prístupe, regionálna organizácia hospodárskej integrácie oznámi rozsah jej kompetencií s ohľadom na problematiku riešenú týmto protokolom. Táto organizácia oznámi depozitárovi každú dôležitú  zmenu v rozsahu jej kompetencií.

Článok 17
Nadobudnutie platnosti

1. Tento protokol nadobudne platnosť deväťdesiaty deň nasledujúci po dni uloženia štyridsiatej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo prístupe, avšak nenadobudne platnosť pred nadobudnutím platnosti dohovoru. Na účely tohto odseku, listina uložená regionálnou organizáciou hospodárskej integrácie nie je započítavaná navyše k počtu listín, ktoré boli uložené členskými štátmi tejto organizácie.

2. Pre každý štát alebo regionálnu organizáciu hospodárskej integrácie, ktorý ratifikuje, prijme, schváli tento protokol alebo k nemu pristúpi po uložení štyridsiatej listiny, nadobudne tento protokol platnosť v tridsiaty deň po uložení príslušnej listiny týmto štátom alebo organizáciou alebo dňom, keď tento protokol nadobudne platnosť podľa odseku 1 tohto článku, podľa toho, čo nastane neskôr.

Článok 18
Zmeny

1. Po uplynutí piatich rokov od nadobudnutia platnosti tohto protokolu, štát, zmluvná strana, môže navrhnúť zmenu a zaprotokolovať ju u generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov, ktorý následne bude o navrhovanej zmene informovať štáty, zmluvné strany a Konferenciu zmluvných strán dohovoru s cieľom zvážiť a prijať rozhodnutie o tomto návrhu. Štáty, zmluvné strany tohto protokolu, zúčastnené na Konferencii zmluvných strán vyvinú všetko úsilie na to, aby dosiahli konsenzus v súvislosti s každou zmenou. Ak sa vyčerpá všetko úsilie na konsenzus a dohoda nebude dosiahnutá, ako posledná možnosť prijatia zmeny je hlasovanie, pričom na jej prijatie je potrebná dvojtretinová väčšina štátov, zmluvných strán tohto protokolu prítomných na Konferencii zmluvných strán a zúčastňujúcich sa hlasovania.

2. Regionálne organizácie hospodárskej integrácie si vo veciach v rámci ich kompetencie  uplatňujú ich hlasovacie právo uvedené v tomto článku s počtom hlasov rovnakým ako je počet ich členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami tohto protokolu. Tieto organizácie si neuplatňujú ich hlasovacie právo, ak si ho uplatňujú ich členské štáty a naopak.

3. Zmena prijatá v súlade s odsekom 1 tohto článku podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu štátov, zmluvných strán.

4. Zmena prijatá v súlade s odsekom 1 tohto článku nadobudne platnosť pre štát, zmluvnú stranu deväťdesiaty deň nasledujúci po dni uloženia jej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí alebo schválení u generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov.

5. Keď zmena nadobudne platnosť, bude zaväzovať tie štáty, zmluvné strany, ktoré vyslovili súhlas, že ňou budú viazané. Ostatné štáty, zmluvné strany budú stále viazané ustanoveniami tohto protokolu a všetkými zmenami, ktoré už predtým ratifikovali, prijali alebo schválili.

Článok 19
Výpoveď

1. Štát, zmluvná strana môže tento protokol vypovedať písomným oznámením generálnemu tajomníkovi Organizácie Spojených národov. Takáto výpoveď nadobudne účinnosť jeden rok po prijatí oznámenia generálnym tajomníkom.

2. Regionálna organizácia hospodárskej integrácie prestáva byť zmluvnou stranou tohto protokolu, keď protokol vypovedia všetky jej členské štáty.

Článok 20
Depozitár a jazyky

	1. Generálny tajomník Organizácie Spojených národov sa určuje za depozitára tohto protokolu.

2. Originál tohoto protokolu, ktorého anglické, arabské, čínske, francúzske, ruské a španielske znenie je rovnako autentické, bude uložený u generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov.

	NA dÔkaz TOHO dolupodpísaní, riadne na to svojimi vládami splnomocnení, podpísali tento protokol.

Protocol to Prevent, Suppress and Punish Trafficking in Persons, Especially Women and Children, supplementing the United Nations Convention against Transnational Organized Crime

Preamble

The States Parties to this Protocol,

Declaring that effective action to prevent and combat trafficking in persons, especially women and children, requires a comprehensive international approach in the countries of origin, transit and destination that includes measures to prevent such trafficking, to punish the traffickers and to protect the victims of such trafficking, including by protecting their internationally recognized human rights,

Taking into account the fact that, despite the existence of a variety of international instruments containing rules and practical measures to combat the exploitation of persons, especially women and children, there is no universal instrument that addresses all aspects of trafficking in persons,

Concerned that, in the absence of such an instrument, persons who are vulnerable to trafficking will not be sufficiently protected, 

Recalling General Assembly resolution 53/111 of 9 December 1998, in which the Assembly decided to establish an open-ended intergovernmental ad hoc committee for the purpose of elaborating a comprehensive international convention against transnational organized crime and of discussing the elaboration of, inter alia, an international instrument addressing trafficking in women and children,

Convinced that supplementing the United Nations Convention against Transnational Organized Crime with an international instrument for the prevention, suppression and punishment of trafficking in persons, especially women and children, will be useful in preventing and combating that crime,

Have agreed as follows:

I. 
General provisions

Article 1
Relation with the United Nations Convention against Transnational Organized Crime

1.	This Protocol supplements the United Nations Convention against Transnational Organized Crime. It shall be interpreted together with the Convention.

2.	The provisions of the Convention shall apply, mutatis mutandis, to this Protocol unless otherwise provided herein.

3.	The offences established in accordance with article 5 of this Protocol shall be regarded as offences established in accordance with the Convention.

Article 2
Statement of purpose

The purposes of this Protocol are:
(a)	To prevent and combat trafficking in persons, paying particular attention to women and children;
(b)	To protect and assist the victims of such trafficking, with full respect for their human rights; and
(c)	To promote cooperation among States Parties in order to meet those objectives.

Article 3
Use of terms

For the purposes of this Protocol:
(a)	“Trafficking in persons” shall mean the recruitment, transportation, transfer, harbouring or receipt of persons, by means of the threat or use of force or other forms of coercion, of abduction, of fraud, of deception, of the abuse of power or of a position of vulnerability or of the giving or receiving of payments or benefits to achieve the consent of a person having control over another person, for the purpose of exploitation. Exploitation shall include, at a minimum, the exploitation of the prostitution of others or other forms of sexual exploitation, forced labour or services, slavery or practices similar to slavery, servitude or the removal of organs;
(b)	The consent of a victim of trafficking in persons to the intended exploitation set forth in subparagraph (a) of this article shall be irrelevant where any of the means set forth in subparagraph (a) have been used;
(c)	The recruitment, transportation, transfer, harbouring or receipt of a child for the purpose of exploitation shall be considered “trafficking in persons” even if this does not involve any of the means set forth in subparagraph (a) of this article;
(d)	“Child” shall mean any person under eighteen years of age.

Article 4
Scope of application

This Protocol shall apply, except as otherwise stated herein, to the prevention, investigation and prosecution of the offences established in accordance with article 5 of this Protocol, where those offences are transnational in nature and involve an organized criminal group, as well as to the protection of victims of such offences.

Article 5
Criminalization

1.	Each State Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences the conduct set forth in article 3 of this Protocol, when committed intentionally.

2.	Each State Party shall also adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences: 
(a)	Subject to the basic concepts of its legal system, attempting to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article;
(b)	Participating as an accomplice in an offence established in accordance with paragraph 1 of this article; and
(c)	Organizing or directing other persons to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article.

II. 
Protection of victims of trafficking in persons

Article 6
Assistance to and protection of victims of trafficking in persons

1.	In appropriate cases and to the extent possible under its domestic law, each State Party shall protect the privacy and identity of victims of trafficking in persons, including, inter alia, by making legal proceedings relating to such trafficking confidential.

2.	Each State Party shall ensure that its domestic legal or administrative system contains measures that provide to victims of trafficking in persons, in appropriate cases:
(a)	Information on relevant court and administrative proceedings;
(b)	Assistance to enable their views and concerns to be presented and considered at appropriate stages of criminal proceedings against offenders, in a manner not prejudicial to the rights of the defence.

3.	Each State Party shall consider implementing measures to provide for the physical, psychological and social recovery of victims of trafficking in persons, including, in appropriate cases, in cooperation with non-governmental organizations, other relevant organizations and other elements of civil society, and, in particular, the provision of:
(a)	Appropriate housing;
(b)	Counselling and information, in particular as regards their legal rights, in a language that the victims of trafficking in persons can understand;
(c)	Medical, psychological and material assistance; and 
(d)	Employment, educational and training opportunities.

4.	Each State Party shall take into account, in applying the provisions of this article, the age, gender and special needs of victims of trafficking in persons, in particular the special needs of children, including appropriate housing, education and care.

5.	Each State Party shall endeavour to provide for the physical safety of victims of trafficking in per sons while they are within its territory.

6.	Each State Party shall ensure that its domestic legal system contains measures that offer victims of trafficking in persons the possibility of obtaining compensation for damage suffered.

Article 7
Status of victims of trafficking in persons in receiving States

1.	In addition to taking measures pursuant to article 6 of this Protocol, each State Party shall consider adopting legislative or other appropriate measures that permit victims of trafficking in persons to remain in its territory, temporarily or permanently, in appropriate cases.

2.	In implementing the provision contained in paragraph 1 of this article, each State Party shall give appropriate consideration to humanitarian and compassionate factors.

Article 8
Repatriation of victims of trafficking in persons

1.	The State Party of which a victim of trafficking in persons is a national or in which the person had the right of permanent residence at the time of entry into the territory of the receiving State Party shall facilitate and accept, with due regard for the safety of that person, the return of that person without undue or unreasonable delay.

2.	When a State Party returns a victim of trafficking in persons to a State Party of which that person is a national or in which he or she had, at the time of entry into the territory of the receiving State Party, the right of permanent residence, such return shall be with due regard for the safety of that person and for the status of any legal proceedings related to the fact that the person is a victim of trafficking and shall preferably be voluntary.

3.	At the request of a receiving State Party, a requested State Party shall, without undue or unreasonable delay, verify whether a person who is a victim of trafficking in persons is its national or had the right of permanent residence in its territory at the time of entry into the territory of the receiving State Party.

4.	In order to facilitate the return of a victim of trafficking in persons who is without proper documentation, the State Party of which that person is a national or in which he or she had the right of permanent residence at the time of entry into the territory of the receiving State Party shall agree to issue, at the request of the receiving State Party, such travel documents or other authorization as may be necessary to enable the person to travel to and re-enter its territory.

5.	This article shall be without prejudice to any right afforded to victims of trafficking in persons by any domestic law of the receiving State Party.

6.	This article shall be without prejudice to any applicable bilateral or multilateral agreement or arrangement that governs, in whole or in part, the return of victims of trafficking in persons.

III. 
Prevention, cooperation and other measures

Article 9
Prevention of trafficking in persons

1.	States Parties shall establish comprehensive policies, programmes and other measures:
(a)	To prevent and combat trafficking in persons; and
(b)	To protect victims of trafficking in persons, especially women and children, from revictimization.

2. 	States Parties shall endeavour to undertake measures such as research, information and mass media campaigns and social and economic initiatives to prevent and combat trafficking in persons.

3. 	Policies, programmes and other measures established in accordance with this article shall, as appropriate, include cooperation with non-governmental organizations, other relevant organizations and other elements of civil society.
4. 	 States Parties shall take or strengthen measures, including through bilateral or multilateral cooperation, to alleviate the factors that make persons, especially women and children, vulnerable to trafficking, such as poverty, underdevelopment and lack of equal opportunity.

5.   States Parties shall adopt or strengthen legislative or other measures, such as educational, social or cultural measures, including through bilateral and multilateral cooperation, to discourage the demand that fosters all forms of exploitation of persons, especially women and children, that leads to trafficking.

Article 10
Information exchange and training

1.	Law enforcement, immigration or other relevant authorities of States Parties shall, as appropriate, cooperate with one another by exchanging information, in accordance with their domestic law, to enable them to determine: 
(a)	Whether individuals crossing or attempting to cross an international border with travel documents belonging to other persons or without travel documents are perpetrators or victims of trafficking in persons;
(b)	The types of travel document that individuals have used or attempted to use to cross an international border for the purpose of trafficking in persons; and
(c)     The means and methods used by organized criminal groups for the purpose of trafficking in persons, including the recruitment and transportation of victims, routes and links between and among individuals and groups engaged in such trafficking, and possible measures for detecting them.

2.	States Parties shall provide or strengthen training for law enforcement, immigration and other relevant officials in the prevention of trafficking in persons. The training should focus on methods used in preventing such trafficking, prosecuting the traffickers and protecting the rights of the victims, including protecting the victims from the traffickers. The training should also take into account the need to consider human rights and child- and gender-sensitive issues and it should encourage cooperation with non-governmental organizations, other relevant organizations and other elements of civil society.

3.	A State Party that receives information shall comply with any request by the State Party that transmitted the information that places restrictions on its use.

Article 11
Border measures

1.	Without prejudice to international commitments in relation to the free movement of people, States Parties shall strengthen, to the extent possible, such border controls as may be necessary to prevent and detect trafficking in persons.

2.	Each State Party shall adopt legislative or other appropriate measures to prevent, to the extent possible, means of transport operated by commercial carriers from being used in the commission of offences established in accordance with article 5 of this Protocol.

3.	Where appropriate, and without prejudice to applicable international conventions, such measures shall include establishing the obligation of commercial carriers, including any transportation company or the owner or operator of any means of transport, to ascertain that all passengers are in possession of the travel documents required for entry into the receiving State.

4.	Each State Party shall take the necessary measures, in accordance with its domestic law, to provide for sanctions in cases of violation of the obligation set forth in paragraph 3 of this article.

5.	Each State Party shall consider taking measures that permit, in accordance with its domestic law, the denial of entry or revocation of visas of persons implicated in the commission of offences established in accordance with this Protocol.

6.	Without prejudice to article 27 of the Convention, States Parties shall consider strengthening cooperation among border control agencies by, inter alia, establishing and maintaining direct channels of communication. 

Article 12
Security and control of documents

Each State Party shall take such measures as may be necessary, within available means:
(a)	To ensure that travel or identity documents issued by it are of such quality that they cannot easily be misused and cannot readily be falsified or unlawfully altered, replicated or issued; and
(b)	To ensure the integrity and security of travel or identity documents issued by or on behalf of the State Party and to prevent their unlawful creation, issuance and use.

Article 13
Legitimacy and validity of documents

At the request of another State Party, a State Party shall, in accordance with its domestic law, verify within a reasonable time the legitimacy and validity of travel or identity documents issued or purported to have been issued in its name and suspected of being used for trafficking in persons.

IV. 
Final provisions

Article 14
Saving clause

1.	Nothing in this Protocol shall affect the rights, obligations and responsibilities of States and individuals under international law, including international humanitarian law and international human rights law and, in particular, where applicable, the 1951^1 Convention 3 and the 1967^2 Protocol 4 relating to the Status of Refugees and the principle of non-refoulement as contained therein.

2.	The measures set forth in this Protocol shall be interpreted and applied in a way that is not discriminatory to persons on the ground that they are victims of trafficking in persons. The interpretation and application of those measures shall be consistent with internationally recognized principles of non-discrimination.

Article 15
Settlement of disputes

1.	States Parties shall endeavour to settle disputes concerning the interpretation or application of this Protocol through negotiation.

2.	Any dispute between two or more States Parties concerning the interpretation or application of this Protocol that cannot be settled through negotiation within a reasonable time shall, at the request  of  one  of those States Parties, be submitted to arbitration. If, six months after the date of the request for arbitration, those States Parties are unable to agree on the organization of the arbitration, any one of those States Parties may refer the dispute to the International Court of Justice by request in accordance with the Statute of the Court.

3.	Each State Party may, at the time of signature, ratification, acceptance or approval of or accession to this Protocol, declare that it does not consider itself bound by paragraph 2 of this article. The other States Parties shall not be bound by paragraph 2 of this article with respect to any State Party that has made such a reservation.

4.	Any State Party that has made a reservation in accordance with paragraph 3 of this article may at any time withdraw that reservation by notification to the Secretary-General of the United Nations.

___________________________
^1 United Nations, Treaty Series, vol. 189, No. 2545
^2 Ibid., vol. 606, No. 8791
Article 16
Signature, ratification, acceptance, approval and accession

1.	This Protocol shall be open to all States for signature from 12 to 15 December 2000 in Palermo, Italy, and thereafter at United Nations Headquarters in New York until 12 December 2002.

2.	This Protocol shall also be open for signature by regional economic integration organizations provided that at least one member State of such organization has signed this Protocol in accordance with paragraph 1 of this article. 

3.	This Protocol is subject to ratification, acceptance or approval. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. A regional economic integration organization may deposit its instrument of ratification, acceptance or approval if at least one of its member States has done likewise. In that instrument of ratification, acceptance or approval, such organization shall declare the extent of its competence with respect to the matters governed by this Protocol. Such organization shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence.

4.	This Protocol is open for accession by any State or any regional economic integration organization of which at least one member State is a Party to this Protocol. Instruments of accession shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. At the time of its accession, a regional economic integration organization shall declare the extent of its competence with respect to matters governed by this Protocol. Such organization shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence.

Article 17
Entry into force

1.	This Protocol shall enter into force on the ninetieth day after the date of deposit of the fortieth instrument of ratification, acceptance, approval or accession, except that it shall not enter into force before the entry into force of the Convention. For the purpose of this paragraph, any instrument deposited by a regional economic integration organization shall not be counted as additional to those deposited by member States of such organization.

2.	For each State or regional economic integration organization ratifying, accepting, approving or acceding to this Protocol after the deposit of the fortieth instrument of such action, this Protocol shall enter into force on the thirtieth day after the date of deposit by such State or organization of the relevant instrument or on the date this Protocol enters into force pursuant to paragraph 1 of this article, whichever is the later.

Article 18
Amendment

1.	After the expiry of five years from the entry into force of this Protocol, a State Party to the Protocol may propose an amendment and file it with the Secretary-General of the United Nations, who shall thereupon communicate the proposed amendment to the States Parties and to the Conference of the Parties to the Convention for the purpose of considering and deciding on the proposal. The States Parties to this Protocol meeting at the Conference of the Parties shall make every effort to achieve consensus on each amendment. If all efforts at consensus have been exhausted and no agreement has been reached, the amendment shall, as a last resort, require for its adoption a two-thirds majority vote of the States Parties to this Protocol present and voting at the meeting of the Conference of the Parties. 

2.	Regional economic integration organizations, in matters within their competence, shall exercise their right to vote under this article with a number of votes equal to the number of their member States that are Parties to this Protocol. Such organizations shall not exercise their right to vote if their member States exercise theirs and vice versa.

3.	An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article is subject to ratification, acceptance or approval by States Parties.

4.	An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article shall enter into force in respect of a State Party ninety days after the date of the deposit with the Secretary-General of the United Nations of an instrument of ratification, acceptance or approval of such amendment.

5.	When an amendment enters into force, it shall be binding on those States Parties which have expressed their consent to be bound by it. Other States Parties shall still be bound by the provisions of this Protocol and any earlier amendments that they have ratified, accepted or approved.

Article 19
Denunciation

1.	A State Party may denounce this Protocol by written notification to the Secretary-General of the United Nations. Such denunciation shall become effective one year after the date of receipt of the notification by the Secretary-General. 

2.	A regional economic integration organization shall cease to be a Party to this Protocol when all of its member States have denounced it. 

Article 20
Depositary and languages

1.	The Secretary-General of the United Nations is designated depositary of this Protocol.

2.	The original of this Protocol, of which the Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish texts are equally authentic, shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations.

IN  WITNESS  WHEREOF,  the  undersigned plenipotentiaries, being duly authorized thereto by their respective Governments, have signed this Protocol.