Title: 3
Author: MV SR

Príloha

Dohoda o nezákonnom obchodovaní po mori, ktorou sa vykonáva článok 17 Dohovoru OSN proti nezákonnému obchodovaniu s omamnými a psychotropnými látkami

	Originál textu Dohody o nezákonnom obchodovaní po mori, ktorou sa vykonáva článok 17 Dohovoru OSN proti nezákonnému obchodovaniu s omamnými a psychotropnými látkami v jazyku anglickom s prekladom do slovenského jazyka.

Dohoda 
o nezákonnom obchodovaní po mori, ktorou sa vykonáva článok 17 Dohovoru OSN proti nedovolenému obchodovaniu s omamnými a psychotropnými látkami 

Členské štáty Rady Európy,
vyjadrujúc svoj súhlas byť viazané Dohovorom OSN proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami uzavretom vo Viedni dňa 20. decembra 1988, ďalej len “Viedenský dohovor”,
berúc do úvahy, že cieľom Rady Európy je dosiahnuť väčšiu jednotu medzi jej členmi,
v presvedčení, že je potrebné uplatňovať jednotnú politiku v oblasti kriminality s cieľom chrániť spoločnosť,
berúc do úvahy, že boj proti závažnej trestnej činnosti, ktorá sa stala narastajúcim medzinárodným problémom, vyžaduje úzku spoluprácu na medzinárodnej úrovni,
želajúc si zvýšiť svoju spoluprácu na najvyššiu možnú mieru pri potlačovaní nedovoleného obchodovania s omamnými a psychotropnými látkami po mori v súlade s medzinárodným morským právom a pri plnom rešpektovaní zásady práva slobodnej plavby,
berúc do úvahy, že článok 17 “Viedenského dohovoru” by mal byť doplnený regionálnymi dohodami, ktoré zabezpečia realizáciu a posilnenie účinnosti ustanovení tohto článku,
dohodli sa takto:
Hlava I – Definície
Článok 1 – Definície
Na účely tejto dohody:
a.  “zasahujúci štát” označuje účastnícky štát, ktorý požiadal alebo navrhuje požiadať o povolenie druhý účastnícky štát vykonať opatrenie podľa tejto dohody vo vzťahu k plavidlu pod vlajkou alebo s registračnými znakmi toho druhého účastníckeho štátu;
b. “preferenčná právomoc” znamená vo vzťahu k vlajkovému štátu, ktorý má konkurenčnú jurisdikciu k relevantným trestným činom s iným štátom, prednostný výkon jeho jurisdikcie a vylúčenie výkonu jurisdikcie iného štátu k týmto trestným činom;
c. “relevantný trestný čin” označuje trestný čin takej povahy, ako popisuje článok 3 odsek 1 Viedenského dohovoru;
d.	“plavidlo” označuje loď alebo iný plávajúci objekt akejkoľvek povahy, vrátane vznášadiel a ponoriek.

Hlava II – Medzinárodná spolupráca
Časť 1 – Všeobecné ustanovenia
Článok 2 – Všeobecné zásady

1.	Zmluvné strany budú spolupracovať v najvyššej možnej miere, aby potlačili nezákonný obchod s omamnými a psychotropnými látkami po mori v súlade s medzinárodným morským právom.
2.	Pri implementácii tejto dohody sa zmluvné strany budú usilovať zabezpečiť, aby ich opatrenia čo najviac zvýšili účinnosť zákonných opatrení proti nezákonnému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami po mori.
3.	Pri každom opatrení podniknutom podľa tejto dohody sa musí v súlade s medzinárodným morským právom náležito prihliadať na nutnosť nezasahovania a nenarušovania práv a povinností výkonu jurisdikcie pobrežných štátov v súlade s medzinárodným morským právom.
4.	Nič v tejto dohode sa nesmie vykladať tak, aby to porušilo zásadu non bis in idem, ako sa uplatňuje v národnom práve.
5.	Zmluvné strany uznávajú užitočnosť zhromažďovania a výmeny informácií týkajúcich sa plavidiel, nákladov a faktov kedykoľvek sa domnievajú, že taká výmena informácií by napomohla zmluvnej strane pri potlačení nezákonného obchodu s omamnými a psychotropnými látkami po mori.
6.	Nič v tejto dohode nenarušuje imunity vojnových lodí a iných vládnych plavidiel využívaných na nekomerčné ciele.

Článok 3 – Jurisdikcia

1.	Každá zmluvná strana prijme potrebné opatrenia, aby ustanovila svoju jurisdikciu k relevantnému trestnému činu, keď je trestný čin spáchaný na palube plavidla pod jej vlajkou.
2.	Pre účely uplatňovania tohto dohovoru prijme každá zmluvná strana potrebné opatrenia, aby ustanovila svoju jurisdikciu k relevantnému trestnému činu spáchanému na palube plavidla pod vlajkou alebo s registračnými znakmi inej zmluvnej strany dohovoru, alebo s iným označením príslušnosti k tejto zmluvnej strane. Taká jurisdikcia sa môže vykonávať len v súlade s týmto dohovorom.
3.	Pre účely uplatňovania tohto dohovoru prijme každá zmluvná strana potrebné opatrenia, aby ustanovila svoju jurisdikciu k relevantnému trestnému činu spáchanému na palube plavidla bez štátnej príslušnosti, alebo ktoré je podľa medzinárodného práva postavené na roveň plavidlu bez štátnej príslušnosti. 
4.	Vlajkový štát má preferenčnú právomoc ku každému relevantnému trestnému činu spáchanému na palube jeho plavidla.
5.	Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení, alebo kedykoľvek neskoršie vyhlásením adresovanom generálnemu tajomníkovi Rady Európy informovať ostatné zmluvné strany dohovoru o kritériách, ktoré mieni uplatňovať čo sa týka výkonu jurisdikcie ustanovenej podľa odseku 2.
6.	Každý štát, ktorý nemá vojnové lode alebo vojenské lietadlá, alebo iné štátne lode alebo štátne lietadlá neslúžiace na obchodné účely, ktoré by mu umožňovali stať sa zasahujúcim štátom podľa tohto dohovoru, môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásením adresovanom generálnemu tajomníkovi Rady Európy vyhlásiť, že nebude uplatňovať odseky 2 a 3. Štát, ktorý urobil také vyhlásenie je povinný ho odvolať, keď okolnosti oprávňujúce k tejto výhrade pominuli. 

Článok 4 – Pomoc vlajkovým štátom

1.	Zmluvná strana, ktorá má dôvodné podozrenie, že plavidlo pod jej vlajkou sa zúčastňuje na spáchaní alebo sa používa na spáchanie trestného činu, môže požiadať od iných zmluvných strán pomoc pri zabránení jeho použitia na tento účel. Takto dožiadané zmluvné strany poskytnú takúto pomoc prostriedkami, ktoré majú k dispozícii.
2.  V tejto žiadosti vlajkový štát môže, inter alia, povoliť dožiadanej zmluvnej strane, s výhradou akýchkoľvek podmienok a obmedzení, ktoré môžu byť uložené, aby urobila niektoré alebo všetky opatrenia špecifikované v tejto dohode.
3.	Keď dožiadaná zmluvná strana súhlasí, že bude konať na základe povolenia vlajkového štátu udeleného jej na základe odseku 2, ustanovenia tejto dohody o právach a povinnostiach zasahujúceho štátu a vlajkového štátu sa primerane uplatnia na dožadujúcu respektíve na dožiadanú zmluvnú stranu, pokiaľ nie je inak špecifikované.

Článok 5 – Plavidlá bez štátnej príslušnosti

1. 	Zmluvná strana, ktorá má dôvodné podozrenie, že plavidlo bez štátnej príslušnosti alebo také, ktoré je podľa medzinárodného práva postavené na roveň plavidlu bez štátnej príslušnosti sa zúčastňuje na spáchaní alebo sa používa na spáchanie relevantného trestného činu, môže informovať zmluvné strany, ktoré sa javia bezprostredne dotknuté a môže požiadať tieto zmluvné strany o pomoc pri zabránení jeho použitia pre tento účel. Dožiadaná zmluvná strana poskytne túto pomoc prostriedkami, ktoré má k dispozícii.
2. 	Keď zmluvná strana po obdržaní informácie v súlade s odsekom 1 vykoná opatrenia, potom táto zmluvná strana určí, aké opatrenia sú primerané a ako uskutočniť výkon svojej jurisdikcie k relevantným trestným činom, ktoré mohli byť spáchané ktorýmikoľvek osobami na palube plavidla.
3. 	Každá zmluvná strana, ktorá vykonala opatrenia podľa tohto článku, oznámi čo najskôr zmluvnej strane, ktorá poskytla informácie alebo požiadala o pomoc, výsledok akéhokoľvek opatrenia vykonaného vo vzťahu k plavidlu a ktorýmkoľvek osobám na jeho palube.
Časť 2 – Povoľovací postup
Článok 6 – Základné pravidlá povoľovania

Keď má zasahujúci štát dôvodné podozrenie, že plavidlo pod vlajkou alebo s registračnými znakmi inej zmluvnej strany, alebo ktoré nesie iné znaky svojej štátnej príslušnosti sa zúčastňuje na spáchaní alebo sa používa na spáchanie trestného činu, tento zasahujúci štát môže dožiadať vlajkový štát o povolenie zastaviť plavidlo a vstúpiť na jeho palubu mimo pobrežných vôd ktorejkoľvek zmluvnej strany a vykonať niektoré alebo všetky opatrenia špecifikované v tejto dohode. Žiadne z týchto opatrení sa nesmie vykonať len na základe dohovoru samotného bez povolenia vlajkového štátu.
Článok 7 – Rozhodnutie o dožiadaní o povolenie

Vlajkový štát ihneď potvrdí príjem dožiadania o povolenie podľa článku 6 a oznámi rozhodnutie o nej čo najskôr, pokiaľ je to možné do štyroch hodín od prijatia dožiadania. 

Článok 8 – Podmienky

1. Ak vlajkový štát vyhovie dožiadaniu, môže k povoleniu pripojiť podmienky alebo       obmedzenia. Tieto podmienky alebo obmedzenia môžu zvlášť ustanoviť, že na určité špecifikované kroky musí byť vydané povolenie pred ich vykonaním zasahujúcim štátom. 
2. Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásením adresovanom generálnemu tajomníkovi Rady Európy vyhlásiť, že keď koná ako zasahujúci štát, zasahuje pod podmienkou, že osoby s jeho štátnou príslušnosťou odovzdané vlajkovému štátu podľa článku 15 a usvedčené z relevantného trestného činu budú mať možnosť byť vydané na výkon vymeraného trestu zasahujúcemu štátu.

Časť 3 – Pravidlá, ktorými sa riadi vykonanie opatrení
Článok 9 – Povolené opatrenia

1.	Po obdržaní povolenia od vlajkového štátu a za prípadných podmienok a obmedzení, ak boli pripojené podľa článku 8 odsek 1, zasahujúci štát môže vykonať nasledujúce opatrenia: 
i.	a.  zastaviť a zadržať plavidlo;
b.  prevziať účinnú kontrolu plavidla a všetkých osôb nachádzajúcich sa na palube;
c. vykonať ktorékoľvek z opatrení ustanovených v pododseku ii. tohto článku, ktoré považuje za potrebné na zistenie, či bol spáchaný relevantný trestný čin a na zabezpečenie dôkazov o ňom;
d. nariadiť, aby plavidlo a všetky osoby na jeho palube boli eskortované na územie zasahujúceho štátu a zadržať tam plavidlo za účelom ďalších vyšetrovaní;

ii.        a po prevzatí účinnej kontroly nad plavidlom:
a. prehľadať plavidlo, všetky osoby nachádzajúce sa na palube a všetky veci vrátane nákladu;
b. otvoriť alebo nariadiť otvorenie všetkých kontajnerov a všetko otestovať alebo odobrať vzorky všetkého na plavidle;
c. požadovať od ktorejkoľvek osoby na plavidle poskytnutie informácií o sebe alebo o čomkoľvek na plavidle;
d. nariadiť vydanie dokumentov, kníh alebo záznamov týkajúcich sa plavidla alebo osôb alebo vecí nachádzajúcich sa na ňom, a vyhotoviť fotografie alebo kópie všetkých vecí, ktorých vydanie sú oprávnené nariadiť kompetentné orgány;
e.  zabaviť, zabezpečiť a ochraňovať všetky dôkazy alebo materiál nájdený na plavidle.

2. Každé opatrenie podľa odseku 1 tohto článku bude vykonané bez ujmy na právo  podozrivých osôb existujúce podľa právneho poriadku zasahujúceho štátu odoprieť výpoveď, ak by ňou sebe spôsobili nebezpečenstvo trestného stíhania. 

Článok 10 – Donucovacie opatrenia

1. Keď na základe opatrenia vykonaného podľa článku 9 má zasahujúci štát dôkazy, že bol spáchaný relevantný trestný čin, ktorý podľa jeho práva postačuje na uvalenie väzby osôb alebo zadržanie plavidla, alebo na oboje, môže takto postupovať.
2. Zasahujúci štát neodkladne upovedomí vlajkový štát o krokoch prijatých podľa odseku 1 tohoto článku.
3. Plavidlo nesmie byť zadržiavané po dobu dlhšiu než je nevyhnutne potrebná na ukončenie vyšetrovania relevantného trestného činu. Keď existuje odôvodnené podozrenie, že vlastníci plavidla sú priamo zúčastnení na relevantnom trestnom čine, plavidlo a náklad možno po ukončení vyšetrovania naďalej zadržiavať. Osoby, ktoré sú podozrivé z relevantného trestného činu budú prepustené a predmety, ktoré nie sú potrebné ako dôkazné prostriedky budú navrátené.
4. Bez ujmy na ustanovenie predchádzajúceho odseku zasahujúci štát a vlajkový štát sa môžu dohodnúť s tretím štátom, ktorý je tiež zmluvnou stranou tejto dohody, že plavidlo bude eskortované na územie tohto tretieho štátu a akonáhle sa plavidlo nachádza na jeho území, bude sa tento tretí štát pre účely tejto dohody považovať za zasahujúci štát.

Článok 11 – Vykonávanie opatrení

1.	Opatrenia vykonávané podľa článku 9 a 10 sa riadia právnym poriadkom zasahujúceho štátu.
2.	Opatrenia podľa článku 9 odsek 1 a, b a d môžu vykonávať výlučne vojenské lode alebo vojenské lietadlá, prípadne iné lode alebo lietadlá, ktoré majú výrazné vonkajšie označenia dovoľujúce ich identifikáciu, že sú vo vládnej službe a sú splnomocnené na tieto účely.
a. Úradná osoba zasahujúceho štátu nesmie byť trestne stíhaná vo vlajkovom štáte za  žiaden   čin, ktorý  vykonala   pri plnení  svojich úloh. V takom prípade podlieha úradná   osoba trestnému stíhaniu  v  zasahujúcom   štáte tak, ako keby prvky skutkovej   podstaty trestného činu boli spáchané na území pod jurisdikciou tohto štátu.
b. V  každom  konaní započatom  vo vlajkovom štáte budú trestné činy spáchané proti   úradnej osobe zasahujúceho štátu v súvislosti s opatreniami vykonanými podľa článku 9 a 10 posudzované tak, ako keby boli spáchané proti úradnej osobe vlajkového štátu.
3. 	Kapitán plavidla, ktoré bolo zadržané v súlade s touto dohodou, je oprávnený komunikovať    s orgánmi vlajkového štátu plavidla ako aj s vlastníkmi alebo prevádzkovateľmi plavidla, aby im oznámil, že plavidlo bolo zadržané. Orgány zasahujúceho štátu môžu zabrániť alebo oddialiť spojenie s vlastníkmi alebo prevádzkovateľmi, ak majú dostatočné dôvody na domnienku, že táto komunikácia by mohla mariť vyšetrovanie relevantného trestného činu.

Článok 12 – Bezpečnosť realizácie

1. 	Pri uplatňovaní tejto dohody zúčastnené zmluvné strany náležito zohľadnia potrebu ochrany  bezpečnosti života na mori, zabezpečenia plavidla a nákladu a nespôsobenia ujmy na hospodárskych alebo právnych záujmoch. Zvlášť budú zohľadňovať:
a. 	nebezpečenstvá spojené so zadržaním plavidla na mori a posúdenie možnosti, či by toto opatrenie nemohlo byť bezpečnejšie vykonané po vplávaní plavidla do najbližšieho prístavu;
       b.  potrebu minimalizovať každé narušenie zákonného hospodárskeho použitia plavidla;
           c.   potrebu vyhnúť sa neprimeranému zadržiavaniu alebo zdržaniu plavidla;
           d. potrebu obmedziť použitie sily na minimum nevyhnutné na zabezpečenie    rešpektovania príkazov zasahujúceho štátu.

2. Použitie strelných zbraní proti plavidlu alebo na plavidle musí byť oznámené čo najskôr    vlajkovému štátu.
3. 	Úmrtie alebo zranenie osoby nachádzajúcej sa na palube plavidla musí byť čo najskôr oznámené vlajkovému štátu. Orgány zasahujúceho štátu budú plne spolupracovať s orgánmi vlajkového štátu pri vyšetrovaní takého úmrtia alebo zranenia, ktoré vedie vlajkový štát. 
Časť 4 – Pravidlá, ktorými sa riadi výkon jurisdikcie
Článok 13 – Dôkazy o trestných činoch

1.  Aby vlajkový štát mal možnosť rozhodnúť o uplatnení svojej preferenčnej právomoci v súlade s ustanoveniami článku 14, zasahujúci štát neodkladne odošle súhrn dôkazov o trestných činoch odhalených na základe opatrení vykonaných podľa článku 9. Vlajkový štát prijatie takéhoto súhrnu ihneď potvrdí.
2.  Ak zasahujúci štát objaví dôkazy, ktoré ho vedú k domnienke, že boli spáchané trestné činy, ktoré nespadajú do pôsobnosti tejto dohody, alebo že sa na palube nachádzajú podozrivé osoby nezúčastnené na relevantných trestných činoch, oznámi to vlajkovému štátu. Keď je to potrebné, zúčastnené zmluvné strany spolu konzultujú.
3. Ustanovenia tejto dohody sa budú vykladať tak, že zasahujúcemu štátu dovoľujú vykonanie iných opatrení, vrátane zadržania iných osôb, ako sú opatrenia za účelom vyšetrovania a stíhania relevantných trestných činov len vtedy keď:
     a.      vlajkový štát dá k tomu výslovný súhlas; alebo
     b.      také opatrenia majú za cieľ vyšetrovanie a stíhanie trestného činu spáchaného po tom,            ako bola osoba dopravená na územie zasahujúceho štátu.

Článok 14 – Výkon preferenčnej právomoci

1. Vlajkový štát, ktorý si želá vykonať svoju preferenčnú právomoc, urobí tak v súlade s ustanoveniami tohto článku.
2. Toto oznámi zasahujúcemu štátu čo najskôr, avšak najneskoršie do štrnásť dní od prijatia súhrnu dôkazov podľa článku 13. Ak toto vlajkový štát neurobí, bude sa to považovať za vzdanie sa výkonu svojej preferenčnej právomoci.
3. Keď vlajkový štát oznámil zasahujúcemu štátu, že vykoná svoju preferenčnú právomoc, výkon jurisdikcie zasahujúceho štátu sa pozastaví, s výnimkou účelu odovzdania osôb, plavidiel, nákladu a dôkazov v súlade s týmto dohovorom.
4.  Vlajkový štát ihneď odovzdá prípad svojim kompetentným orgánom na účel stíhania.
5. Opatrenia vykonané zasahujúcim štátom proti plavidlu a osobám na palube je možné považovať za také, akoby boli vykonané v rámci postupu vlajkového štátu.

Článok 15 – Odovzdanie plavidiel, nákladu, osôb a dôkazov

1. 	Keď vlajkový štát oznámil zasahujúcemu štátu svoj zámer vykonať svoju preferenčnú právomoc a ak to vlajkový štát tak požaduje, zadržané osoby, zabavené plavidlo, zabavený náklad a zabavené dôkazy budú odovzdané tomuto štátu v súlade s ustanoveniami tejto dohody.

2.  K dožiadaniu o vydanie zadržaných osôb je nutné pripojiť, a to pre každú osobu, originál alebo overenú kópiu zatykača alebo iného príkazu so zhodným účinkom, vydanú súdnym orgánom v súlade so zákonným postupom vlajkového štátu.
3.  Zmluvné strany vynaložia všetko úsilie na urýchlenie odovzdania osôb, plavidiel, nákladu a dôkazov.
4.  Nič v tejto dohode sa nebude vykladať tak, aby tým pozbavilo ktorúkoľvek zadržanú osobu jej práva dať preskúmať podľa zákonov zasahujúceho štátu zákonnosť svojho zadržania súdom v súlade s postupom ustanoveným jeho vnútroštátnym právom.
5. Namiesto vydania zadržaných osôb alebo plavidla môže vlajkový štát žiadať ich okamžité prepustenie. Keď bola podaná takáto žiadosť, zasahujúci štát ich ihneď prepustí.

Článok 16 – Trest smrti

Ak za trestný čin, nad ktorým sa vlajkový štát rozhodne vykonať svoju preferenčnú právomoc v súlade s článkom 14, hrozí podľa jeho vnútroštátneho práva trest smrti, a keď trest smrti nie je ustanovený vo vnútroštátnom práve zasahujúceho štátu alebo sa vôbec nevykonáva, vydanie ktorejkoľvek osoby môže byť odmietnuté, pokiaľ vlajkový štát nedá záruky, ktoré zasahujúci štát považuje za dostatočné, že trest smrti sa nevykoná.

Časť 5 – Procedurálne a iné všeobecné pravidlá
Článok 17 – Kompetentné orgány

1.	Každá zmluvná strana určí orgán, ktorého úlohou bude vybavovať dožiadania podľa článkov 6 a 7 tejto dohody. V rámci možností každá zmluvná strana zabezpečí, aby tento orgán mohol vybaviť dožiadanie v ktorúkoľvek dennú a nočnú hodinu.
2.	Zmluvné strany určia okrem toho centrálny orgán, ktorý bude zodpovedný za oznámenie výkonu preferenčnej právomoci podľa článku 14 a všetky ďalšie oznámenia alebo oznamy podľa tejto dohody.
3.	Každá zmluvná strana oznámi pri podpise alebo pri uložení listín o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení generálnemu tajomníkovi Rady Európy mená a adresy orgánov určených podľa tohto článku, spolu s ďalšími informáciami uľahčujúcimi komunikáciu podľa tejto dohody. Každú neskoršiu zmenu mena, adresy alebo iných závažných údajov týkajúcich sa týchto orgánov oznámi podobným spôsobom generálnemu tajomníkovi.

Článok 18 – Komunikácia medzi určenými orgánmi

1.	Orgány určené podľa článku 17 medzi sebou priamo komunikujú.
2.	Keď z akýchkoľvek príčin nefunguje priama komunikácia, môžu sa zmluvné strany dohodnúť na použití komunikačných kanálov ICPO – Interpolu alebo Rady pre colnú spoluprácu (Customs Co–operation Council).

Článok 19 – Forma dožiadania a jazyky

1.	Všetky oznámenia podľa článkov 4 až 16 si vyžadujú písomnú formu. Môže sa použiť moderná forma telekomunikácií, napríklad telefax.
2.  S výhradou ustanovenia odseku 3 tohto článku sa nebudú požadovať preklady dožiadaní, iných oznámení a podkladov.
3.  Pri podpise alebo pri uložení listín o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení môže každá zmluvná strana oznámiť vyhlásením generálnemu tajomníkovi Rady Európy, že si vyhradzuje právo požadovať, aby zasielané dožiadania, iné oznámenia a podklady boli vyhotovené v jej vlastnom jazyku alebo aby bol k nim pripojený preklad do jej vlastného jazyka alebo do jedného z oficiálnych jazykov Rady Európy, alebo do jedného z týchto jazykov, ktorý určí. Pri tejto príležitosti môže vyhlásiť, že je pripravená akceptovať preklady do ktoréhokoľvek iného jazyka, ktorý určí. Ostatné zmluvné strany môžu uplatniť zásadu reciprocity. 

Článok 20 – Overovanie a legalizácia

Dokumenty odosielané a prijímané pri uplatňovaní tejto dohody sú vyňaté z akýchkoľvek overovacích a legalizačných formalít.

Článok 21 – Obsah dožiadania

Každé dožiadanie podľa článku 6 obsahuje:
a.	Orgán, ktorý vyhotovil dožiadanie a orgán, ktorý vykonáva vyšetrovanie alebo súdne konanie;
b.	Podrobnosti o dotknutom plavidle, pokiaľ je to možné, jeho názov, popis, registračné znaky alebo iné znaky označujúce štátnu príslušnosť, ako aj jeho polohu, spolu so žiadosťou o potvrdenie, že plavidlo má túto štátnu príslušnosť dožiadanej zmluvnej strany;
c.	Podrobnosti o podozrievaných trestných činoch, ako aj dôvody pre podozrenie;
d.	Zákrok, ktorý je navrhnuté vykonať a uistenie, že tento zákrok by sa vykonal, ak by dotknuté plavidlo bolo pod vlajkou zasahujúceho štátu.

Článok 22 – Informácie pre vlastníkov a kapitánov plavidiel

Každá zmluvná strana prijme také opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na informovanie vlastníkov a kapitánov plavidiel pod jej vlajkou, že zmluvným štátom tejto dohody môže byť udelené povolenie vstúpiť pre účely špecifikované v tejto dohode na palubu plavidla mimo teritoriálnych vôd ktorejkoľvek zmluvnej strany, a zvlášť na ich informovanie o povinnosti podriadiť sa príkazom zásahovej skupiny zasahujúceho štátu, ktorá vykonáva toto povolenie.

Článok 23 – Obmedzenie použitia

Vlajkový štát môže podmieniť povolenie uvedené v článku 6 tým, že získané informácie alebo dôkazy nebudú bez jeho predchádzajúceho súhlasu použité alebo odovzdané orgánmi zasahujúceho štátu pre účely iného vyšetrovania alebo súdneho konania ako sú tie, ktoré sa týkajú relevantných trestných činov.

Článok 24 – Dôvernosť

Dotknuté zmluvné strany, pokiaľ to neodporuje zásadám ich vnútroštátneho práva, zachovávajú dôvernosť všetkých dôkazov a informácií poskytnutých inou zmluvnou stranou v súlade s touto dohodou, s výnimkou prípadov, ak by ich odkrytie v istom rozsahu bolo potrebné pre uplatňovanie tejto dohody alebo pre akékoľvek vyšetrovanie alebo súdne konanie.

Časť 6 – Náklady a náhrada škôd
Článok 25 – Náklady

1. 	Pokiaľ sa dotknuté zmluvné strany nedohodnú inak, znáša náklady akéhokoľvek opatrenia podľa článku 9 a 10 zasahujúci štát a náklady vykonania opatrenia podľa článkov 4 a 5 zmluvná strana, ktorá poskytne pomoc.
2. 	Keď vlajkový štát vykonal svoju preferenčnú právomoc v súlade s článkom 14, znáša náklady na navrátenie plavidla a dopravu podozrivých osôb a dôkazov.

Článok 26 – Náhrada škôd

1. Ak ktorákoľvek fyzická alebo právnická osoba utrpí v priebehu zákroku podľa článku 9 a 10 stratu, škodu alebo zranenie v dôsledku nedbalosti alebo iného zavinenia, ktoré možno pripísať zasahujúcemu štátu, potom je tento povinný vyplatiť náhradu škody.
2. Keď je opatrenie vykonané spôsobom, na ktorý ustanovenia tejto dohody neoprávňujú, zasahujúci štát je povinný vyplatiť  náhradu za akúkoľvek stratu, škodu či akékoľvek zranenie. Zasahujúci štát je povinný vyplatiť náhradu za akúkoľvek takú stratu, škodu či akékoľvek zranenie, ak sa preukáže, že podozrenia sú nepodložené a za predpokladu, že zadržané plavidlo, prevádzkovateľ alebo posádka sa nedopustila žiadneho činu, ktorý by podozrenie oprávňoval. 
3. 	Zodpovednosť za každú škodu v dôsledku zákroku podľa článku 4 spočíva na dožiadajúcom štáte, ktorý môže vymáhať náhradu od dožiadaného štátu, keď škoda vznikla v dôsledku nedbalosti alebo iného zavinenia, ktoré možno pripísať tomuto štátu.

Hlava III – Záverečné ustanovenia
Článok 27 – Podpis a nadobudnutie platnosti

1. Táto dohoda je otvorená na podpis členským štátom Rady Európy, ktoré už vyjadrili svoj súhlas byť viazaný Viedenským dohovorom. Svoj súhlas byť viazaný touto dohodou môžu vyjadriť:
     a.     podpisom bez výhrady týkajúcej sa ratifikácie, prijatia alebo schválenia, alebo
     b.   podpisom s výhradou ratifikácie, prijatia alebo schválenia a následnou ratifikáciou,      prijatím alebo schválením.
2. Ratifikačné listiny, listiny o prijatí alebo schválení sa uložia u generálneho tajomníka Rady Európy.
3. Táto dohoda nadobudne platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa, keď tri členské štáty Rady Európy vyjadrili svoj súhlas byť viazané touto dohodou v súlade s ustanoveniami odseku 1.
4.  Vo vzťahu ku každému štátu, ktorý podpísal dohodu a následne vyjadrí svoj súhlas byť ňou  viazaný, nadobudne dohoda platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa, keď vyjadril svoj súhlas byť viazaný dohodou v súlade s ustanoveniami odseku 1.

Článok 28 – Pristúpenie

1.	Po nadobudnutí platnosti tejto dohody a po konzultácii jej účastníckych štátov môže Výbor ministrov Rady Európy na základe rozhodnutia prijatého väčšinou podľa článku 20.d Štatútu Rady Európy, ako aj jednomyseľného hlasovania zástupcov účastníckych štátov, ktorí majú právo zasadať vo Výbore ministrov, vyzvať ktorýkoľvek ďalší štát, aby pristúpil k tejto dohode.
2.	Pre každý pristupujúci štát nadobudne táto dohoda platnosť prvý deň mesiaca, ktorý nasleduje po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa uloženia listiny o pristúpení u generálneho tajomníka Rady Európy.

Článok 29 – Územná pôsobnosť

1.  Každá zmluvná strana môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení určiť územie alebo územia na ktoré sa bude vzťahovať jej súhlas byť viazaná touto dohodou.
2. Ktorýkoľvek štát môže neskoršie vyhlásením adresovaným generálnemu tajomníkovi Rady Európy rozšíriť svoj súhlas byť viazaný touto dohodou na ktorékoľvek ďalšie územie uvedené vo vyhlásení. Vo vzťahu k tomuto územiu nadobudne dohoda platnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa prijatia tohto vyhlásenia generálnym tajomníkom.
3. 	Vo vzťahu ku ktorémukoľvek územiu, ktoré je predmetom vyhlásenia podľa odsekov 1 a 2 môžu byť určené orgány podľa článku 17, odseky 1 a 2.
4.  Každé vyhlásenie urobené podľa predchádzajúcich odsekov, pokiaľ ide o ktorékoľvek územie uvedené v tomto vyhlásení, bude možné odvolať oznámením adresovaným generálnemu tajomníkovi. Toto odvolanie nadobudne účinnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty odo dňa prijatia tohto vyhlásenia generálnym tajomníkom.

Článok 30 – Vzťah k iným dohovorom a dohodám

1. Táto dohoda sa nedotýka práv a povinností vyplývajúcich z Viedenského dohovoru alebo z iných medzinárodných mnohostranných dohovorov o osobitných záležitostiach.
2. Zmluvné strany tejto dohody môžu uzavrieť medzi sebou dvojstranné alebo mnohostranné dohody o záležitostiach, ktorými sa zaoberá táto dohoda s cieľom doplniť a posilniť jej ustanovenia alebo uľahčiť uplatňovanie zásad zakotvených v nej a v článku 17 Viedenského dohovoru.
3. Ak dve alebo viaceré zmluvné strany už uzavreli inú dohodu alebo zmluvu týkajúcu sa predmetu, ktorým sa zaoberá táto dohoda, alebo ináč upravili svoje vzťahy týkajúce sa tohto predmetu, môžu sa dohodnúť, že budú uplatňovať túto inú dohodu alebo zmluvu, alebo patrične upravia svoje vzťahy, ak to uľahčí medzinárodnú spoluprácu.

Článok 31 – Výhrady

1. Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásiť, že uplatní jednu alebo viac výhrad ustanovených v článku 3 odsek 6, článku 19 odsek 3, článku 34 odsek 5. Žiadna iná výhrada nie je prípustná.
2.  Každý štát, ktorý urobil výhradu podľa predchádzajúceho odseku ju môže odvolať úplne alebo čiastočne zaslaním oznámenia adresovaného generálnemu tajomníkovi Rady Európy. Odvolanie nadobudne platnosť dňom prijatia oznámenia generálnym tajomníkom.
3.  Zmluvná strana, ktorá urobila výhradu k niektorému ustanoveniu tejto dohody, nemôže žiadať uplatňovanie tohto ustanovenia druhou zmluvnou stranou. Môže však, ak je výhrada čiastočná alebo podmienečná, žiadať také uplatňovanie ustanovenia, k akému sa sama zaviazala.

Článok 32 – Dozorný výbor

1. Po nadobudnutí platnosti tejto dohody na požiadanie ktorejkoľvek zmluvnej strany dohody zvolá generálny tajomník Rady Európy výbor expertov reprezentujúcich zmluvné strany.
2. Dozorný výbor preskúma vykonávanie dohody a urobí patričné návrhy na zabezpečenie jej účinného uplatňovania.
3. Dozorný výbor môže rozhodnúť o svojom vlastnom rokovacom poriadku.
4. Dozorný výbor môže pozvať na svoje zasadania štáty, ktoré nie sú zmluvnými stranami dohody, prípadne aj medzinárodné organizácie alebo inštitúcie.
5. Každá zmluvná strana zašle každý druhý rok správu o uplatňovaní dohody generálnemu tajomníkovi Rady Európy v takej forme a takým spôsobom ako rozhodne dozorný výbor alebo Európsky výbor pre trestnoprávne otázky (European Committee on Crime Problems). Dozorný výbor môže rozhodnúť, že poskytnuté informácie alebo správu na ich podklade postúpi zmluvným stranám alebo tým medzinárodným organizáciám, ktoré považuje za vhodné.

Článok 33 – Zmeny

1.  Každá zmluvná strana môže navrhnúť zmeny a generálny tajomník Rady Európy ich oznámi členským štátom Rady Európy a každému nečlenskému štátu, ktorý pristúpil alebo bol vyzvaný pristúpiť k dohode v súlade s ustanoveniami článku 28.
2.  Každá zmena navrhnutá zmluvnou stranou sa oznámi Európskemu výboru pre trestnoprávne otázky, ktorý postúpi Výboru ministrov svoje stanovisko k navrhovanej zmene.
3. Výbor ministrov posúdi navrhovanú zmenu a stanovisko Európskeho výboru pre trestnoprávne otázky a môže zmenu prijať.
4. Text každej zmeny prijatej Výborom ministrov podľa odseku 3 tohto článku sa postúpi zmluvným stranám na prijatie.
5.  Každá zmena prijatá podľa odseku 3 tohto článku nadobudne platnosť v tridsiaty deň odo dňa, keď všetky zmluvné strany oznámili generálnemu tajomníkovi jej prijatie.

Článok 34 – Riešenie sporov

1. O interpretácii a uplatňovaní tejto dohody bude priebežne informovaný Európsky výbor pre trestnoprávne otázky Rady Európy.
2. V prípade sporu medzi zmluvnými stranami o výklad tejto dohody sa budú zmluvné strany usilovať o urovnanie sporu rokovaním alebo akýmkoľvek iným pokojným prostriedkom podľa svojho výberu, včítane postúpenia sporu Európskemu výboru pre trestnoprávne otázky, rozhodcovskému súdu, ktorých rozhodnutia sú záväzné pre zmluvné strany, sprostredkovací, zmierovací alebo súdny proces, ako bolo dohodnuté dotknutými zmluvnými stranami.
3. Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení alebo kedykoľvek neskôr vyhlásením adresovaným generálnemu tajomníkovi Rady Európy vyhlásiť, že pri akomkoľvek spore, ktorý sa týka výkladu alebo uplatňovania tejto dohody, záväzne uznáva, bez predbežného súhlasu a na báze reciprocity predloženie sporu na rozhodcovské konanie v súlade s postupom ustanoveným v prílohe tejto dohody.
4. Každý spor, ktorý nebol urovnaný podľa odsekov 2 a 3 tohto článku, bude postúpený na žiadosť ktorejkoľvek strany sporu na rozhodnutie Medzinárodnému súdnemu dvoru.
5. Každý štát môže pri podpise alebo pri ukladaní svojej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásením adresovaným generálnemu tajomníkovi Rady Európy vyhlásiť, že sa necíti byť viazaný odsekom 4 tohto článku.
6. Zmluvná strana, ktorá urobila vyhlásenie podľa odsekov 3 alebo 5 tohto článku, ho môže kedykoľvek odvolať oznámením generálnemu tajomníkovi Rady Európy.

Článok 35 – Vypovedanie

1. Ktorákoľvek zmluvná strana môže kedykoľvek vypovedať túto dohodu prostredníctvom oznámenia adresovaného generálnemu tajomníkovi Rady Európy.
2. Táto výpoveď nadobudne účinnosť prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí trojmesačnej lehoty od prijatia oznámenia generálnym tajomníkom.
3. Táto dohoda však zostáva platnou čo sa týka akýchkoľvek opatrení alebo konaní na základe žiadostí či dožiadaní urobených v období jej platnosti vo vzťahu k vypovedajúcej zmluvnej strane.

Článok 36 – Oznámenia

Generálny tajomník Rady Európy oznámi členským štátom Rady Európy, každému štátu, ktorý pristúpil k tejto dohode a generálnemu tajomníkovi Spojených národov: 

a.	každý podpis;
b.	každé uloženie ratifikačnej listiny alebo listiny o prijatí alebo schválení; 
c.	názvy všetkých orgánov a všetky iné údaje oznamované podľa článku 17;
d.	každú výhradu urobenú podľa článku 31 odsek 1;
e.	deň nadobudnutia platnosti tejto dohody podľa článkov 27 a 28; 
f.	každú žiadosť vystavenú podľa článku 32 odsek 1 a dátum zasadania zvolaného podľa tohto odseku;
g.	každé vyhlásenie urobené podľa článku 3 odsekov 5 a 6, článku 8 odseku 2, článku 19 odseku 3 a článku 34 odsekov 3 a 5;
h.	každý iný úkon, oznámenie alebo oznam týkajúci sa tejto dohody.

Na dôkaz toho, podpísaní, riadne splnomocnení, podpísali túto dohodu.

Dané v Štrasburgu 31. januára 1995 vo francúzštine a v angličtine, pritom obidva texty sú rovnako autentické, v jedinom vyhotovení, ktoré bude uložené v archíve Rady Európy. Generálny tajomník pošle overené kópie všetkým členským štátom Rady Európy a každému štátu, ktorý bol vyzvaný, aby pristúpil k tejto dohode.

Príloha

1.  Zmluvná strana sporu, ktorá žiada rozhodcovské konanie podľa článku 34 odsek 3, oznámi písomne svoje nároky a ich odôvodnenie.
2.  Dotknuté zmluvné strany zostavia rozhodcovský súd.
3. Rozhodcovský súd je zložený z troch členov. Každá zmluvná strana vymenuje jedného rozhodcu. Obe zmluvné strany ustanovia po spoločnej dohode tretieho rozhodcu, ktorý je predsedom rozhodcovského súdu.
4. Ak do štyroch mesiacov od podania žiadosti o rozhodcovské konanie neprebehne vymenovanie alebo ustanovenie, potrebným vymenovaním a ustanovením bude poverený generálny tajomník Stáleho rozhodcovského súdu.
5. Pokiaľ sa zmluvné strany nedohodnú ináč, rozhodcovský súd si stanoví svoj rokovací poriadok.
6. Pokiaľ nie je ináč dohodnuté medzi zmluvnými stranami, rozhodcovský súd rozhoduje na základe aplikovateľných noriem medzinárodného práva alebo, ak také normy neexistujú, ex aequo et bono.
7. Rozhodcovský súd prijíma svoje rozhodnutie väčšinou hlasov. Jeho výrok je konečný a záväzný.