Author: a
Last saved by: agenda0

D ô v o d o v á   s p r á v a
k legislatívnemu zámeru zákona o prevencii závažných priemyselných havárií 

A.  Všeobecná časť

	Účelom tohto legislatívneho zámeru a následne i zákona o prevencii závažných priemyselných havárií je transponovať do právneho poriadku Slovenskej republiky Smernicu Rady č. 96/82/ES o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií zahŕňajúcich nebezpečné látky (Smernica Seveso II). Pri jeho vypracúvaní sa vychádzalo aj z ďalších medzinárodných dokumentov prijatých v rámci Európskej hospodárskej komisie Organizácie spojených národov (EHK OSN), Medzinárodnej organizácie práce (MOP), Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) a pod. Ich zoznam sa uvádza v prílohe č. 1 časti „Zhodnotenie platnej právnej úpravy a určenie cieľov, ktoré ma nová právna úprava plniť“ (ďalej len „Zhodnotenie“).
	V Zhodnotení sa uvádzajú aj princípy (ciele), ktoré má navrhovaná právna úprava podľa tohto legislatívneho zámeru plniť, s ohľadom na princípy (povinnosti) vyplývajúce zo Smernice Seveso II a ďalších medzinárodných dokumentov, vrátane určitých nadväzností na niektoré ďalšie pripravované zákony.
	Legislatívny zámer sa delí na osem častí a obsahuje dve prílohy:
•	Prvá časť – Základné ustanovenia  obsahuje predmet právnej úpravy, základné pojmy, kategorizáciu podnikov s prihliadnutím na prílohu č. 1 a základné (všeobecné) povinnosti;
•	Druhá časť – Prevencia závažných priemyselných havárií  obsahuje ustanovenia o hodnotení rizík závažnej priemyselnej havárie, o základnej oznamovacej povinnosti prevádzkovateľov, o vypracúvaní a používaní základnej dokumentácie na úseku protihavarijnej prevencie (program prevencie závažných havárií, bezpečnostná správa a pod.), ako aj o územnom plánovaní a povoľovaní stavieb, zariadení a činností s ohľadom na podniky spadajúce pod režim tohto legislatívneho zámeru;
•	Tretia časť – Pripravenosť na zdolávanie závažných priemyselných havárií  obsahuje ustanovenia o havarijných plánoch (interných i externých), ako aj o personálnom a materiálno-technickom zabezpečení pripravenosti na zdolávanie závažných priemyselných havárií a obmedzovanie ich následkov;
•	Štvrtá časť – Informovanie a účasť verejnosti  upravuje systém zabezpečenia informovanosti verejnosti (domácej i zahraničnej) a jej účasti na niektorých rozhodovacích procesoch;
•	Piata časť – Analýza závažných priemyselných havárií  ustanovuje spolu s prílohou č. 2 osobitné povinnosti z hľadiska analýzy prihodivších sa závažných priemyselných havárií na účely protihavarijnej prevencie a medzinárodnej výmeny poznatkov v tejto oblasti;
•	Šiesta časť – Orgány štátnej správy a ich pôsobnosť  obsahuje výpočet príslušných orgánov na výkon štátnej správy podľa tohto legislatívneho zámeru (resp. budúceho zákona) vrátane potrebnej koordinácie výkonu štátneho dozoru;
•	Siedma časť – Zodpovednosť za porušenie povinností  ustanovuje princípy na uplatnenie deliktuálnej a civilnoprávnej zodpovednosti v oblasti upravenej týmto legislatívnym zámerom;
•	Ôsma časť – Spoločné a prechodné ustanovenia  ustanovuje vzťah konania podľa tohto legislatívneho zámeru k zákonu o správnom konaní, vzťah právnej úpravy podľa tohto legislatívneho zámeru k niektorým osobitným predpisom, ako aj prechodné ustanovenia obsahujúce konkrétne lehoty na splnenie určitých povinností prevádzkovateľmi existujúcich podnikov po nadobudnutí účinnosti zákona o prevencii závažných priemyselných havárií;
•	Príloha č. 1- obsahuje zoznam vybraných nebezpečných látok, resp. kategórií nebezpečnosti, ich prahové hodnoty na účely kategorizácie podnikov a postup pre výpočet množstva vybranej nebezpečnej látky prítomnej v podniku;
•	Príloha č. 2 – ustanovuje kritériá pre niektoré druhy závažných priemyselných havárií, u ktorých nastáva osobitná oznamovacia povinnosť podľa tohto legislatívneho zámeru.
Predpokladaný dátum nadobudnutia účinnosti zákona o závažných haváriách je v prvom polroku 2002.

Dopad navrhovanej právnej úpravy na štátny rozpočet
	Z prebiehajúcej dotazníkovej akcie ministerstva, pri ktorej bolo oslovených 750 subjektov, predbežne vyplýva, že režim budúceho zákona o závažných haváriách by sa mal vzťahovať na 100 – 120 podnikov. Podľa doterajších zistení ide zatiaľ o 62 podnikov kategórie A a 44 podnikov kategórie B – predpokladá sa mierny nárast tohto počtu po obdržaní a vyhodnotení všetkých odpovedí.
	S ohľadom na vyššie uvedené skutočnosti možno predbežne uviesť potrebu nárastu pracovníkov v orgánoch štátnej správy starostlivosti o životné prostredie v súvislosti s plnením úloh podľa zákona o závažných haváriách celkom o 30 pracovníkov, z toho
4 ...  na Ministerstve životného prostredia SR,
6 ... na Slovenskej inšpekcii životného prostredia (po 1 na ústredí a jednotlivých inšpektorátoch),
20 ... na okresných úradoch (po 1, výnimočne 2 na jeden OÚ) podľa rozmiestnenia podnikov. Pôjde pritom o vysokoškolsky vzdelaných pracovníkov s osobitnou odbornou prípravou (postgraduálne a iné odborné kurzy a pod.) a skúškami. 
	Treba však podotknúť, že nejde o nárast pracovníkov spojený iba so zákonom o závažných haváriách, pretože väčšinou (takmer vždy) pôjde o pracovníkov, ktorí budú vykonávať súčasne aj štátnu správu na úseku starostlivosti o životné prostredie podľa zákona o chemických látkach a chemických prípravkoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov.

| Finančné dôsledky na štátny rozpočet budú | (v tis. Sk)
a) | V prvom roku po nadobudnutí účinnosti zákona | 10 250
| z toho : |
| bežné výdavky | 7 250
| v tom : |
| - výdavky na mzdy a platy | 4 600
| - výdavky na poistné do poistných |
| fondov a Národného úradu práce | 1 750
| - výdavky na tovary a služby |
| (prevádzkové výdavky) | 900
| kapitálové výdavky |
| (vybavenie počítačmi, softwarom a pod.) | 3 000
b) | v ďalších rokoch bežné výdavky | 7 850
| v tom : |
| - výdavky na mzdy a platy (bez valorizácie) | 4 600
| - výdavky na poistné do poistných |
| fondov a Národného úradu práce | 1 750
| - výdavky na tovary a služby |
| (prevádzkové výdavky) | 1 500

	Určitým zdrojom príjmov do štátneho rozpočtu podľa zákona o závažných haváriách by mali byť správne poplatky podľa bodu XXVII písm. b) tohto legislatívneho zámeru, a to v celkovej sume cca 0,5 mil. Sk ročne a prípadne aj výnosy z pokút – v závislosti od ďalšej právnej úpravy postavenia Štátneho fondu životného prostredia.
	Osobitnou je požiadavka Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR, ktoré v súvislosti s uplatňovaním zákona o prevencii závažných priemyselných havárií orgánmi inšpekcie práce požaduje vytvorenie 44 nových pracovných miest na výkon inšpekcie práce. Z uvedeného počtu sa požaduje 25 pracovných miest do konca roka 2001, čo predstavuje nárast bežných výdavkov o 7 206 tis. Sk a 24 489 tis. Sk kapitálových výdavkov a do konca roka 2002  ďalších 19 pracovných miest, čo predstavuje nárast bežných výdavkov o 8 326 tis. Sk a kapitálových výdavkov o 18 620 tis. Sk.
	Uvedené finančné prostriedky pre nárast zamestnancov inšpekcie práce sa budú čerpať z rozpočtovej kapitoly Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR.
	Požiadavky na štátny rozpočet vyplývajúce z pripravovaného zákona o prevencii závažných priemyselných havárií boli predmetom osobitného rokovania s Ministerstvom financií SR podľa § 51 zákona NR SR č. 303/1995 Z.z. Zápisnica z uvedeného rokovania, spolu s písomnou požiadavkou Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR je priložená za touto dôvodovou správou.

B.  K jednotlivým ustanoveniam

PRVÁ ČASŤ
ZÁKLADNÉ USTANOVENIA
K bodu I
	V odsekoch 1 a 2  sa v súlade s čl. 1, 2 a 4 Smernice Seveso II vymedzuje predmet právnej úpravy pozitívnym i negatívnym spôsobom, a to
a)  prevencia vzniku závažných priemyselných havárií, t.j. takých havárií, pri ktorých sú prítomné vybrané nebezpečné látky uvedené v prílohe č. 1 tohto legislatívneho zámeru, ako aj pripravenosť na zdolávanie takýchto havárií a na obmedzovanie ich následkov - pozitívne vymedzenie,
b) nevzťahuje sa na objekty, zariadenia a činnosti vymenované taxatívnym spôsobom v odseku 2, a to i v prípade, že sú v nich prítomné vybrané nebezpečné látky - negatívne vymedzenie.
	Osobitnú skupinu tvoria činnosti uvedené v písmenách c) a d) odseku 2 návrhu, ktoré podliehajú režimu tohto legislatívneho zámeru, ak sa vykonávajú na území podniku alebo na jeho zariadení, avšak tento legislatívny zámer sa na ne nevzťahuje, ak sa vykonávajú mimo areálu podniku - tam platia osobitné predpisy demonštratívnym spôsobom uvedené v poznámke pod čiarou k odkazu 3 a 4. V Európskej únii sa v súčasnosti pripravuje osobitná právna úprava pre dopravu nebezpečných látok v potrubiach mimo areálu podnikov, avšak takisto s viacerými výnimkami. Po jej schválení bude táto právna úprava vsunutá buď do zákona o prevencii závažných priemyselných havárií  alebo do novelizácie ďalších predpisov upravujúcich uvedenú oblasť.
	Ako sa uviedlo v Zhodnotení, tento legislatívny zámer, rovnako ako Smernica Seveso II, upravuje špecifickú oblasť priemyselnej činnosti a s ňou súvisiacich možných závažných priemyselných havárií, pričom všeobecnú právnu úpravu bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, požiarnej ochrany, civilnej ochrany, ochrany životného prostredia a pod. ponecháva takmer nedotknutú a ustanovuje iba určité doplňujúce, resp. upresňujúce, špecifické a pod. povinnosti nielen prevádzkovateľom, ale aj príslušným orgánom. Táto skutočnosť je ustanovená v odseku 3 tohto bodu.

K bodu II
V tomto bode sa preberajú s určitými úpravami vyplývajúcimi z nášho právneho poriadku definície z čl. 2 a 3 Smernice Seveso II.
Jedným zo základných pojmov je „podnik“, pod ktorým sa rozumie určitý areál (geograficky vymedzené územie),
a)	v ktorom je prítomná jedna alebo viacero vybraných nebezpečných látok a (zároveň)
b)	ktorý je pod riadením toho istého prevádzkovateľa.
Zavedením tohto pojmu v Smernici Seveso II sa sleduje zreálnenie výpočtu a sledovania celkového množstva vybraných nebezpečných látok prítomných v podniku (čiže nielen v jeho jednotlivých zariadeniach, ako tomu bolo podľa pôvodnej Smernice Seveso) a tým aj jeho rizikovosti pre okolie, a z toho vyplývajúceho zaradenia podniku do kategórie A alebo kategórie B s ohľadom na prahové množstvá uvedené v prílohe č. 1.
Z tejto definície vyplýva, že
a)	ten istý prevádzkovateľ môže mať na území Slovenskej republiky viacero podnikov a na druhej strane
b)	na tom istom území (katastrálnom a pod.) sa môžu nachádzať podniky viacerých prevádzkovateľov.
Pojem „vybraná nebezpečná látka“ sa zaviedol preto, aby sa odlíšil, ale zároveň aj nadviazal na existujúci pojem „nebezpečné látky“ podľa § 3 ods. 3 zákona NR SR č. 42/1994 Z.z. o civilnej ochrane obyvateľstva, pretože tento legislatívny zámer sa skutočne vzťahuje len na niektoré (vybrané) nebezpečné látky. Nadväzuje tiež na pojem „nebezpečná chemická látka“ a „nebezpečný chemický prípravok“ podľa pripravovaného zákona o chemických látkach a chemických prípravkoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov.
	Pojem „závažná priemyselná havária“ vychádza z definície veľkej havárie podľa čl. 3 bod 5 Smernice Seveso II. Adjektívum „závažná“ sa javí výstižnejšie ako „veľká“, pretože vystihuje kvalitatívnu vlastnosť (nebezpečnosť a závažnosť) takejto havárie, ktorá nie vždy musí mať charakter rozsiahlej, čiže veľkej havárie.
	Prítomnosťou vybranej nebezpečnej látky sa, v súlade s čl. 2 cit. smernice, rozumie
a) skutočná alebo predpokladaná (projektovaná a pod.) prítomnosť takejto látky v podniku vo forme suroviny, výrobku, polotovaru, vedľajšieho produktu, odpadu a pod., nachádzajúca sa v skladoch, potrubiach, zásobníkoch, v technologických a iných zariadeniach a pod. na území podniku,
b) možná prítomnosť takých vybraných nebezpečných látok, ktoré môžu vzniknúť počas straty kontroly nad chemickým procesom, pri horení, hasení, kombinácii s inými látkami a pod.

K bodu III
Toto ustanovenie úzko súvisí s prílohou č. 1 tohto legislatívneho zámeru.
	Povinnosť prevádzkovateľov podnikov, v ktorých sú prítomné vybrané nebezpečné látky, preveriť celkové množstvo prítomných vybraných nebezpečných látok v podniku a zaradiť svoj podnik do príslušnej kategórie, vychádza z princípu prvotnej zodpovednosti a aktívneho prístupu prevádzkovateľov k zisťovaniu rizík vyvolaných ich činnosťou a k vykonávaniu potrebných opatrení na  elimináciu alebo zníženie týchto rizík.
	Povinnosť klasifikácie a evidencie chemických látok a prípravkov (medzi ktoré patria aj vybrané nebezpečné látky podľa tohto legislatívneho zámeru) bude pre prevádzkovateľov vyplývať z pripravovaného zákona o chemických látkach a chemických prípravkoch a o zmene a doplnení ďalších zákonov. Preto pri plnení povinností podľa odsekov 1 až 5 tohto bodu bude prevádzkovateľ postupovať aj podľa uvedeného zákona. Stav legislatívneho procesu uvedeného zákona umožňuje predpokladať jeho schválenie pred schválením zákona o prevencii závažných priemyselných havárií.

	Pri zaraďovaní podniku prevádzkovateľom môžu v podstate nastať tri prípady:
1. Množstvo vybranej nebezpečnej látky (látok) v podniku je rovnaké alebo vyššie ako  prahová hodnota uvedená v stĺpci 2 tabuľky I alebo tabuľky II časti 1 prílohy č. 1 tohto legislatívneho zámeru, alebo súčet čiastkových množstiev vypočítaný podľa vzorca a za podmienok uvedených v  časti 2 uvedenej prílohy  sa rovná alebo je väčší ako 1 - podnik sa zaradí do (prísnejšej) kategórie B.
2. Množstvo vybranej nebezpečnej látky v podniku je rovnaké alebo vyššie ako prahová hodnota uvedená v stĺpci 1 (ale menšie ako prahová hodnota v stĺpci 2) tabuľky I alebo tabuľky II časti 1 prílohy č. 1 tohto legislatívneho zámeru alebo súčet čiastkových množstiev vypočítaný podľa vzorca a za podmienok uvedených v časti 2 uvedenej prílohy  sa rovná alebo je väčší ako 1 - podnik sa zaradí do kategórie A.
3. Množstvo vybranej nebezpečnej látky v podniku je menšie ako prahová hodnota uvedená v stĺpci 1 tabuľky I alebo tabuľky II časti 1 prílohy č. 1 tohto legislatívneho zámeru alebo súčet čiastkových množstiev vypočítaný podľa vzorca a za podmienok uvedených v časti 2 uvedenej prílohy je menší ako 1 - na podnik sa nevzťahuje režim tohto legislatívneho zámeru (okrem určitých taxatívne vymenovaných ustanovení).
	V odseku 6 tohto bodu sa aplikuje čl. 8 Smernice Seveso II týkajúci sa predchádzania tzv. domino efektu, kedy v dôsledku malej vzdialenosti medzi jednotlivými podnikmi môže určitá havária alebo iná mimoriadna udalosť vyvolať reťazovú reakciu, resp. podstatne zvýšiť rozsah a závažnosť následkov prípadnej havárie kumulatívnymi, synergickými a pod. účinkami. Blízkosť zariadení  zvyšuje aj pravdepodobnosť vzniku závažnej priemyselnej havárie, čo spolu so zvýšenou závažnosťou následkov prípadnej havárie podstatným spôsobom zvyšuje riziko závažnej priemyselnej havárie. Závažnosť možných následkov závažnej priemyselnej havárie narastá aj v prípade umiestnenia podniku v blízkosti miest, kde sa pravidelne zdržuje väčšie množstvo ľudí  (obytné časti, štadióny, nemocnice, železničné a autobusové stanice a pod.), resp. v blízkosti území chránených podľa osobitných predpisov. Preto sa v takýchto prípadoch ustanovuje
a) kompetencia krajského úradu rozhodnúť (v osobitnom správnom konaní) o preradení podniku z kategórie A do kategórie B, alebo rozhodnúť o zaradení podniku, ktorý by podľa množstva vybranej nebezpečnej látky (napr. chladiaci čpavok na zimnom štadióne) nespadal pod režim tohto legislatívneho zámeru, o jeho zaradení do kategória A, prípadne nariadiť mu iba plnenie určitých druhov povinností,
b) v odseku 8 povinnosť potrebnej spolupráce prevádzkovateľov podnikov umiestnených podľa odseku 6,
c) v odseku 9 povinnosť oznámiť okresnému úradu každú závažnú zmenu, ktorá by mohla mať vplyv na kategorizáciu podniku. 
	Zverenie kompetencie na rozhodovanie v prvom stupni podľa odseku 6  krajskému úradu je motivované
a) závažnosťou takéhoto rozhodovania o určitom “rozšírení“ základných povinností, resp. povinných subjektov podľa tohto legislatívneho zámeru [pričom podnet príde spravidla od okresného úradu, ktorý  bude  spolu s ďalšími orgánmi uvedenými v bode XXI ods. 1 písm. d) a f) až j)  dotknutým  orgánom  v  tomto konaní], 
c)	pripravovaným zákonom o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia, ktorým by mala byť kompetencia povoľovania zriaďovania a činnosti takýchto podnikov, povoľovania ich podstatných zmien a pod.  zverená krajským úradom.
Navrhovaná právna úprava plne akceptuje zmenu pôvodnej Smernice Seveso a intenciu novej právnej úpravy tejto oblasti v Európskej únii Smernicou Seveso II a zohľadňuje tiež aktuálny a z hľadiska prevencie závažných priemyselných havárií neutešený stav v Slovenskej republike vyvolaný neželateľnou atomizáciou viacerých podnikov (vrátane tých, na ktoré sa vzťahuje tento legislatívny zámer) na samostatné právne subjekty nachádzajúce sa v spoločnom areáli, častokrát so spoločnými produktovodmi, energetickými sieťami, kanalizáciou a pod., avšak bez potrebnej koordinácie na úseku prevencie závažných priemyselných havárií a pripravenosti na ich zdolávanie.
Preto sa pri
a)	zaraďovaní (kategorizácii) berie do úvahy množstvo vybraných nebezpečných látok prítomných v celom podniku a nie iba v jeho jednotlivých zariadeniach, Tým sa vylučujú prípady, že by sa v jednotlivých zariadeniach nedosiahlo ustanovené prahové množstvo a tým by sa na takýto podnik s viacerými „podprahovými“ množstvami nevzťahoval tento legislatívny zámer, hoci podľa rizikovosti takéhoto podniku s ohľadom na celkové množstvo prítomných vybraných nebezpečných látok by takéto zaradenie bolo žiaduce,
b)	existencii viacerých samostatných podnikov v spoločnom areáli alebo v takej blízkosti, ktorá by mohla zvýšiť riziko závažnej priemyselnej havárie (domino efekt a pod.)  ustanovuje možnosť upraviť zaradenie podniku, resp. niektoré povinnosti jeho prevádzkovateľa osobitným rozhodnutím krajského úradu,
c)	v prípade umiestnenie podniku v blízkosti miest zhromažďovania značného počtu ľudí, v environmentálne citlivých (chránených) územiach a pod.  postupuje obdobne ako podľa písmena b).
Ministerstvo v nadväznosti na prijatie zákona o prevencii závažných priemyselných havárií plánuje vydať metodickú príručku (pomôcku) pre prevádzkovateľov i príslušné orgány štátnej správy pri zaraďovaní podnikov podľa tohto bodu.

K bodu IV
	V tomto bode sa ukladajú všeobecné povinnosti prevádzkovateľom podnikov oboch kategórií. Určité nóvum, v súlade s čl. 5 ods. 2 cit. smernice, obsahuje odsek 2 tohto bodu, podľa ktorého sa prenáša na prevádzkovateľa povinnosť (akési „dôkazné bremeno“) vykonať také opatrenia najmä vo vedení dokumentácie a v riadení podniku, aby bol schopný preukázať príslušným orgánom plnenie povinností podľa tohto legislatívneho zámeru (preukazuje to najmä plnením povinností podľa bodov V až XII).

DRUHÁ ČASŤ
PREVENCIA ZÁVAŽNÝCH PRIEMYSELNÝCH HAVÁRIÍ
K bodu V
	Novým inštitútom, v našom právnom poriadku zatiaľ nepoznaným (okrem jadrovej energetiky a čiastočne i požiarnej ochrany), je povinnosť hodnotenia rizík závažných priemyselných havárií a využívanie výsledkov tohto hodnotenia  ako v činnosti prevádzkovateľa, tak aj v činnosti príslušných orgánov.
	Hodnotenie rizík sa bude vykonávať a jeho výsledky sa budú využívať napríklad
a) pri vypracovaní  oznámenia podľa bodu VI, programu prevencie závažných priemyselných havárií a bezpečnostného riadiaceho systému na jeho zabezpečenie (body VII a VIII),
b) pri vypracúvaní bezpečnostnej správy a vydávaní súhlasu podľa bodu IX, 
c) pri vypracúvaní, testovaní a aktualizácii havarijného plánu (bod XI) a podkladov pre plán ochrany obyvateľstva (bod XII) a následne aj pri vypracúvaní, testovaní a aktualizácii plánu ochrany obyvateľstva podľa zákona o civilnej ochrane,
d) pri informovaní verejnosti (bod XVII a XVIII),
e) pri rozhodovaní krajského úradu a ustanovovaní povinností podľa bodu III ods. 6 a 7,
f) pri vypracúvaní a schvaľovaní rôznych rozvojových koncepcií, územnoplánovacej dokumentácie, posudzovaní vplyvov na životné prostredie (EIA), vydávaní územných rozhodnutí a vyhlasovaní chránených území a ochranných pásiem, povoľovaní stavieb, zariadení a činností v blízkosti podnikov kategórie A, ale najmä kategórie B, podľa osobitných predpisov a pod.,
g) pri výkone štátneho dozoru príslušných orgánov podľa tohto legislatívneho zámeru i podľa osobitných predpisov.
 
K bodu VI
	V tomto bode sa ustanovuje povinnosť prevádzkovateľov podnikov oboch kategórií zaslať okresnému úradu oznámenie o zaradení svojho podniku do príslušnej kategórie. Ustanovujú sa tiež základné náležitosti tohto oznámenia i povinnosť zabezpečenia trvalej aktualizácie nahlásených údajov. Podrobnosti ustanoví vykonávací predpis.
	Z oznámenia sa okresný úrad (a prostredníctvom neho aj ostatné príslušné orgány) dozvie nielen to, že v jeho územnom obvode existuje takýto podnik, ale získa aj základné informácie o jeho činnosti, umiestnení, rizikách a pod.

K bodu VII a VIII
	Podľa čl. 7 a 9 Smernice Seveso II musia prevádzkovatelia oboch kategórií podnikov vypracovať politiku prevencie závažných havárií. V súlade s názvami obdobných dokumentov používanými v predpisoch na úseku starostlivosti o životné prostredie (program odpadového hospodárstva, program znižovania emisií, program starostlivosti o osobitne chránenú časť prírody a krajiny) sa v tomto legislatívnom zámere nazýva tento dokument program prevencie závažných priemyselných havárií (bod VI).
	Ide o jeden z dokumentov, ktorý slúži na zabezpečenie komplexného a systémového prístupu prevádzkovateľa k otázkam protihavarijnej prevencie.
	Podľa bodu VIII sú prevádzkovatelia podnikov kategórie B povinní zaviesť v rámci celkového riadiaceho systému aj tzv. bezpečnostný riadiaci systém na zabezpečenie aplikácie programu prevencie závažných priemyselných havárií a systémového riešenia otázok protihavarijnej prevencie a bezpečnosti práce a prevádzky vôbec.
	Podrobnosti o náležitostiach programu a bezpečnostného riadiaceho systému ustanoví vykonávací predpis, a to prakticky v súlade s Prílohou III cit. smernice.

K bodu IX
Ťažiskovým dokumentom prevádzkovateľa podniku kategórie B je bezpečnostná správa.
	Ide o písomný dokument, z ktorého vyplývajú nielen základné údaje o danom podniku, ale aj hlavné riziká vyplývajúce z jeho činnosti, umiestnenia, technologických procesov a zariadení, druhu a množstva prítomných vybraných nebezpečných látok a pod. a zároveň aj navrhované, resp. prijaté opatrenia na elimináciu alebo obmedzenie týchto rizík a ďalšie zásadné opatrenia na úseku protihavarijnej prevencie, ako aj scenáre reprezentatívnych druhov možných závažných priemyselných havárií, vrátane disponibilnosti príslušných materiálnych, ľudských a iných prostriedkov a zdrojov na zdolanie prípadnej havárie, resp. obmedzenie jej následkov.
	Účely, na ktoré má slúžiť bezpečnostná správa, sú vymenované v odseku 2 tohto bodu.
	Bezpečnostná správa však slúži nielen prevádzkovateľovi, ale v rovnakej miere aj príslušným orgánom. Preto je potrebné jej odsúhlasenie okresným úradom z hľadiska spĺňania požiadaviek ustanovených týmto legislatívnym zámerom, a to aj s prihliadnutím na vyjadrenie ministerstva a ďalších dotknutých orgánov štátnej správy (orgány požiarnej ochrany, civilnej ochrany, inšpekcie práce, orgány na ochranu zdravia a pod.). 
	Niektoré skutočnosti uvedené v bezpečnostnej správe, môžu byť impulzom pre príslušný orgán na robenie potrebných opatrení podľa tohto legislatívneho zámeru, resp. podľa osobitných predpisov, a to v odôvodnených prípadoch až vrátane obmedzenia alebo zastavenia prevádzky podniku alebo niektorých jeho zariadení.
	Bezpečnostná správa je tiež dôležitým podkladom pre spracúvanie harmonogramu koordinovaných kontrol podľa bodu XXII.
	Základné náležitosti bezpečnostnej správy, jej predkladanie a aktualizáciu, ako aj postup pri vydávaní súhlasu okresného úradu ustanovuje tento legislatívny zámer. V odôvodnených prípadoch je možné, v súlade s čl. 9 ods. 6 cit. smernice, povoliť určité úľavy z rozsahu vypracovania bezpečnostnej správy, najmä na tie časti, resp. zariadenia podniku, v ktorých sa nenachádzajú nebezpečné látky, nemôžu spôsobiť závažnú haváriu a pod.
	Podrobnosti o náležitostiach bezpečnostnej správy, vrátane príslušného správneho konania a odôvodnených prípadov, v ktorých možno povoliť určité úľavy, ustanoví vykonávací predpis, a to v súlade s Prílohou II Smernice Seveso II a osobitnou príručkou Komisie EÚ slúžiacou ako metodický pokyn na aplikáciu čl. 9 cit. smernice, ako aj s Rozhodnutím Komisie č. 98/443/ES z 26. júna 1998 o harmonizovaných kritériách pre oslobodenie podľa čl. 9 Smernice rady č. 96/82/ES o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií zahŕňajúcich nebezpečné látky.

K bodu X
	Skúsenosti s viacerými závažnými priemyselnými haváriami (napr. v indickom Bhópále) preukázali, že neoddeliteľnou súčasťou ich prevencie, ako aj znižovania závažnosti a rozsahu ich následkov, je proces tvorby a schvaľovania príslušných priemyselných, rozvojových, sídelných, ochranárskych a iných koncepcií, ale najmä územnoplánovacej dokumentácie, územného rozhodovania, stavebného konania a pod., a to prinajmenšom a rovnocenne v dvoch smeroch:
a) z hľadiska vhodného umiestňovania podniku kategórie A a (najmä) kategórie B vo vzťahu k iným podnikom, ako aj k sídelným útvarom, miestam možného zhromažďovania sa ľudí (štadióny, železničné a autobusové stanice a pod.), k citlivým objektom (nemocnice, školy, domovy dôchodcov a pod.), k chráneným územiam, letiskám, železniciam a iným dopravným tepnám, produktovodom atď., ako aj
b) z hľadiska spracovania územnoplánovacej dokumentácie (územných plánov všetkých stupňov) alebo povoľovania iných činností, objektov a pod. v okolí podnikov kategórie A alebo B
a to tak (vrátane potrebných technických a iných opatrení), aby sa nezvýšilo riziko ohrozenia ľudí.
	Ide predovšetkým o zvýraznenie povinnosti príslušných orgánov, ktoré obstarávajú, resp. schvaľujú uvedené koncepcie, územnoplánovaciu dokumentáciu a pod., resp. povoľujú určité činnosti podľa osobitných predpisov demonštratívne vypočítaných v poznámke pod čiarou k odkazu 15.

TRETIA ČASŤ
PRIPRAVENOSŤ NA ZDOLÁVANIE ZÁVAŽNÝCH PRIEMYSELNÝCH HAVÁRIÍ

K bodu XI a XII
	Platné právne predpisy (ak vylúčime jadrovú energetiku a banskú činnosť a pod. - na ktoré sa tento legislatívny zámer nevzťahuje) zatiaľ neupravujú povinnosť vypracúvania a náležitosti komplexných (vnútropodnikových -vnútorných) havarijných plánov.
	Účelom havarijného plánu je zabezpečenie včasnej a adekvátnej reakcie na závažnú priemyselnú haváriu alebo jej bezprostrednú hrozbu v záujme ochrany zamestnancov a ďalších osôb zdržujúcich sa s vedomím prevádzkovateľa v podniku, ochrany a zabezpečenia podľa možnosti nerušenej prevádzky zariadení a na vylúčenie, resp. čo najväčšie obmedzenie účinkov závažnej priemyselnej havárie na okolie podniku.
	Preto sa v bode XI ustanovuje povinnosť prevádzkovateľov podnikov oboch kategórií vypracovať, precvičovať (testovať) a aktualizovať havarijný plán. Zároveň sa v odseku 2 a 3 ustanovujú účel a náležitosti tohto plánu. Dôležitým je ustanovenie odseku 4, podľa ktorého  sa na vypracovanie havarijného plánu môžu použiť aj plány (dokumentácia) na riešenie havarijných situácií vypracované podľa osobitných predpisov. Tieto predpisy pritom ostávajú nedotknuté. Ide najmä o dokumentáciu vypracovanú podľa predpisov uvedených v poznámke pod čiarou k odkazu 16, t.j. napríklad o
- príslušnú dokumentáciu požiarnej ochrany,
- plán ochrany zamestnancov a osôb prevzatých do starostlivosti podľa predpisov o civilnej ochrane obyvateľstva,
- plán havarijných opatrení podľa predpisov na ochranu akosti a množstva vôd,
- plán opatrení na zmierňovanie priebehu a odstraňovanie dôsledkov havarijných stavov podľa predpisov na ochranu ovzdušia,
- havarijný plán pre prípady nakladania s nebezpečnými odpadmi podľa predpisov odpadového hospodárstva.
	Vypracúvanie, precvičovanie a aktualizovanie havarijného plánu má bezprostrednú súvislosť s hodnotením rizík podľa bodu V, vypracúvaním a aktualizáciou bezpečnostnej správy (bod IX) a úzko súvisí aj s bodom XII o poskytovaní príslušných podkladov pre vypracovanie („vonkajšieho havarijného plánu“) plánu ochrany obyvateľstva. Je totiž nevyhnutná maximálne možná integrita, resp. kompatibilita oboch druhov tejto havarijnej dokumentácie.
	Povinnosť vypracúvať plány ochrany obyvateľstva a príslušnosť jednotlivých orgánov vyplýva zo zákona o civilnej ochrane obyvateľstva. Podrobnosti upravujú predpisy na vykonanie uvedeného zákona. V bode XII tohto legislatívneho zámeru sa iba upresňujú povinnosti prevádzkovateľov podnikov oboch kategórií, pokiaľ ide o náležitosti podkladov a súčinnosť, ktoré majú poskytnúť príslušnému orgánu podľa predpisov o civilnej ochrane. Takáto súčinnosť je potrebná najmä v prípadoch existencie viacerých nebezpečných podnikov v konkrétnom území, pretože pri vypracúvaní a testovaní plánu ochrany obyvateľstva a prehodnotení možných kumulatívnych, resp. synergických účinkov, domino efektu a pod. môže spätne vyvstať potreba primeranej úpravy  havarijného plánu príslušného podniku (podnikov), prípadne aj bezpečnostnej správy a pod.
	Takáto spolupráca, prípadne i spoločné cvičenia, zjasňuje príslušné vzťahy, postupy, nasadenie osôb a zariadení, spôsob riadenia zdolávania závažnej havárie a pod.

K bodu XIII
	Povinnosť zabezpečenia disponibilnosti určitých prostriedkov a zariadení potrebných na včasné rozpoznanie havarijných stavov, vyhlásenie výstrahy či poplachu, na zdolanie havárie,  vyplýva pre všetky, resp. niektoré subjekty zo všeobecne záväzných právnych predpisov, napr. z predpisov o požiarnej ochrane, predpisov o civilnej ochrane, ako aj z ďalších normatívnych aktov (napr. smernica MLVH SSR č. 15/1984 o postupe pri vypracúvaní havarijných plánov podnikov povodí...). 
	Povinnosť disponibilnosti príslušných prostriedkov vyplýva aj zo Smernice Seveso II, z Helsinského dohovoru a z ďalších medzinárodných dokumentov. Disponibilnosťou sa pritom rozumie najmä
- priame uchovávanie určitých prostriedkov pre prípad havárie (napr. v havarijných skladoch); tieto prostriedky sa môžu použiť len v prípade havárie, resp. pri havarijných cvičeniach a pod. a po spotrebovaní sa ihneď musia doplniť,
- zoznam a okamžitá dostupnosť určitých prevádzkových zariadení (napr. dopravných prostriedkov, rýpadiel, buldozérov, žeriavov atď.),
- zmluvne zabezpečená dostupnosť určitých prostriedkov od iného právneho subjektu,
- prostriedky, ktorými disponujú jednotlivé externé služby, najmä jednotky požiarnej ochrany, zdravotná záchranná služba, jednotky civilnej ochrany a pod., ak je použitie takýchto prostriedkov po prerokovaní s príslušným subjektom zakotvené pre jednotlivé scenáre havárií v havarijnom pláne, v dokumentácii požiarnej ochrany, v pláne ochrany obyvateľstva a pod.
	Podrobnosti o zabezpečovaní disponibilnosti prostriedkov ustanoví vykonávací predpis. Rozsah prostriedkov v príslušnom podniku však závisí od konkrétnej situácie, rizík a scenárov možných závažných havárií v danom podniku.

K bodu XIV
	Z rôznych medzinárodných i domácich štatistík vyplýva, že „ľudský faktor“ (ak berieme do úvahy aj nedostatky vo vybavení, nesprávnej údržbe a pod.) sa podieľa na príčinách havárií zo 70 - 80 % (prípadne i viac), preto treba výberu a výchove personálu (vrátane riadiaceho) venovať osobitnú pozornosť. 
	Jednou z prvých požiadaviek na bezpečnostný riadiaci systém (a nepriamo aj na program prevencie závažných priemyselných havárií) je podľa Prílohy III Smernice Seveso II 
- riešenie úloh a zodpovednosti personálu zapojeného do riadenia veľkých nebezpečenstiev (resp. rizík závažnej priemyselnej havárie) na všetkých úrovniach v podniku, a to vrátane
- identifikácie potrebnej kvalifikácie personálu,
- zabezpečenia takto identifikovanej kvalifikácie,
- zapojenia do tohto systému všetkých zamestnancov, vrátane zamestnancov cudzích organizácií.
	Okrem takto všeobecne postavenej otázky potreby kvalifikácie, školenia a výcviku príslušných zamestnancov je potrebné ustanoviť v každom podniku, na ktoré sa vzťahuje tento legislatívny zámer, zodpovednú odborne spôsobilú osobu na koordináciu a kontrolu zabezpečovania úloh vyplývajúcich z tohto legislatívneho zámeru v podniku. V prípade zložitosti alebo rizikovosti podniku, najmä kategórie B, môže okresný úrad rozhodnutím nariadiť konkrétnemu prevádzkovateľovi zriadenie osobitného útvaru na plnenie týchto koordinačných, kontrolných a pod. úloh. Plnenie tejto povinnosti je zdôraznené aj potrebou nahlasovania príslušných osôb (i zmien) okresnému úradu.
	Tento legislatívny zámer ustanovuje povinnosť určitej odbornej spôsobilosti niektorých zamestnancov prevádzkovateľa. Obdobne ako je tomu na úseku požiarnej ochrany, stavebných predpisov a pod., je žiaduce, aby potrebnú odbornú spôsobilosť mali aj príslušní projektanti a konzultanti.
	Pôjde nielen o kvalifikáciu a znalosti z oblasti bezpečnostného inžinierstva, ale aj z oblasti ochrany a tvorby životného prostredia.
	Podrobnejšie budú požiadavky na odbornú spôsobilosť a vydávanie príslušných osvedčení ustanovené v návrhu (paragrafovaného znenia) zákona a vo vykonávacom predpise.
	Identifikácia a zabezpečenie potrebnej kvalifikácie je jednou stránkou. Rovnako dôležité je však aj zabezpečenie potrebného vybavenia zamestnancov príslušnými osobnými ochrannými pracovnými prostriedkami, kontrolno-meracími prístrojmi, náradím atď., ich poučenie a vycvičenie v ich používaní, ako aj zabezpečenie ich potrebnej údržby, ošetrovania, kalibrácie a pod.

K bodu XV
	Inštitút hodnotenia rizík závažných priemyselných havárií, vypracúvania bezpečnostnej správy a havarijného plánu v rozsahu a intenciách požadovaných Smernicou Seveso II a tým aj týmto legislatívnym zámerom je v našom právnom poriadku, ale aj v podnikovej praxi dosiaľ veľmi málo používaný. Ide pritom o základnú činnosť a dokumentáciu, od kvality ktorej závisí nielen kvalita a spoľahlivosť celého systému prevencie závažných priemyselných havárií a pripravenosti na ich zdolávanie v príslušnom podniku, ale do značnej miery aj kvalita, resp. aj adekvátnosť výkonu štátnej správy vrátane štátneho dozoru pri územnom plánovaní a inom povoľovaní stavieb zariadení a činností (bod X), pri vypracúvaní plánov ochrany obyvateľstva (bod XII), pri plánovaní a realizovaní harmonogramu a obsahu kontrol (bod XXII) a pod.
	Preto je potrebné, aby tieto činnosti zabezpečovali a vykonávali iba odborne spôsobilé osoby u prevádzkovateľa (bod XIV), alebo v prípadoch dodávateľského vykonávania týchto činností iba „odborne spôsobilé“ právnické osoby a fyzické osoby oprávnené na podnikanie, ktorým na túto činnosť ministerstvo udelilo autorizáciu.
	V záujme zracionálnenia práce a zabezpečenia potrebnej kvality a koordinovanosti v prípade menších podnikov, najmä nachádzajúcich sa v spoločnom areáli či v bezprostrednej blízkosti (bod III ods. 6) môže byť vhodným a efektívnym spôsobom zabezpečenie plnenia niektorých povinností prevádzkovateľa dodávateľským spôsobom cudzou autorizovanou právnickou alebo fyzickou osobou oprávnenou na podnikanie. Tým sa však nevylučuje primárna zodpovednosť prevádzkovateľa za plnenie požiadaviek tohto legislatívneho zámeru.
	Potrebné je tiež zabezpečiť primeranú úroveň vzdelávania odborne spôsobilých osôb pri ich príprave na skúšky odbornej spôsobilosti a pod.. I túto činnosť môže preto vykonávať len autorizovaný subjekt.

K bodu XVI
	Z Helsinského dohovoru, Smernice Seveso II i z predpisov OECD vyplýva určité delenie boja proti závažným priemyselným haváriám do troch oblastí, a to na oblasť
1. predchádzania závažným priemyselným haváriám (protihavarijnej  prevencie),
2. pripravenosti na závažné priemyselné havárie, pre prípad, že k nim dôjde aj  napriek opatreniam vykonaným v rámci protihavarijnej  prevencie,
3. zmierňovania rozsahu a následkov závažných priemyselných havárií na život a zdravie  ľudí, životné prostredie a majetok, ako aj ich zdolávania vrátane prípadnej sanácie ich následkov.
 Pri tejto príležitosti však treba podotknúť, že
a) hranice medzi uvedenými troma oblasťami nie sú obzvlášť  výrazné a niektoré opatrenia častokrát zasahujú do dvoch,  resp. i do všetkých troch oblastí,
b) dobre  zorganizovaná  protihavarijná  prevencia môže zabezpečiť,  že včasný a kvalifikovaný zásah v štádiu
     - nebezpečného stavu zariadenia, alebo
     - iniciačnej udalosti (Initiations Event), alebo
     - medziľahlej udalosti (Intermediate Event), 
    zabráni premene tohto stavu ohrozenia   na závažnú priemyselnú  haváriu a tým aj  zabezpečí buď úplné alebo aspoň podstatné zníženie následkov na ľudí,  životné prostredia a majetok (vrátane obmedzenia potreby, zníženia  nákladov i času na prípadnú sanáciu).
   	Rovnako tak napríklad dôsledne spracovaný, aktualizovaný a precvičovaný (vnútropodnikový či vonkajší) havarijný plán má význam nielen z hľadiska pripravenosti na závažné priemyselné havárie a obmedzenie ich následkov, ale spätne môže podstatným spôsobom v kladnom zmysle ovplyvniť aj stav v protihavarijnej prevencii.
         	Je napríklad tiež veľmi obtiažne jednoznačne odpovedať na otázku, do ktorej z uvedených troch oblastí patrí analýza a riadenie rizík. Tento inštitút prichádza totiž do úvahy v niektorých prípadoch už v procese posudzovania vplyvov na životné prostredie, pri formulovaní programu prevencie závažných priemyselných havárií a vypracúvaní bezpečnostnej správy (protihavarijná prevencia v širšom zmysle slova), ako aj pri vypracúvaní (vnútropodnikových či vonkajších) havarijných plánov, v niektorých prípadoch zaraďovania prevádzok do vyššej kategórie, prípadne i rozhodovania o povinnosti zriadiť či zabezpečiť záchrannú službu a dokonca aj v etape rozhodovania o potrebe, prioritnosti a rozsahu sanácie či zabezpečenia závažnou priemyselnou haváriou poškodenej časti životného prostredia.
          	Preto uvedené tri oblasti treba chápať v ich vzájomnej zhode, podmienenosti a určitom prekrývaní sa.
	Zriadenie a využívanie kvalifikovanej, organizačne, materiálne i personálne vybavenej  služby je jedným z veľmi dôležitých opatrení, prelínajúcim sa cez všetky tri oblasti boja proti závažným haváriám. V tomto legislatívnom zámere sa zaviedol pre takýto kvalifikovaný a organizovaný personál pojem „záchranná služba“.
	Princíp povinnej existencie obdobného personálu pre niektoré prípady je v právnom poriadku Slovenskej republiky už čiastočne zakotvený, a to najmä v
a) predpisoch o požiarnej ochrane (najmä jednotky Zboru požiarnej ochrany, dobrovoľné požiarne zbory, a pokiaľ ide o niektoré prevádzky, aj závodné požiarne útvary, hliadky požiarnej ochrany, požiarni technici atď.),
b) predpisoch o civilnej ochrane (najmä jednotky civilnej ochrany v jednotlivých objektoch prevádzkach, obciach a pod.),
c) banských predpisoch - banská záchranná služba (závodná banská záchranná stanica, obvodná banská záchranná stanica a hlavná banská záchranná stanica).
	V tomto legislatívnom zámere sa ustanovuje povinnosť prevádzkovateľov podnikov zabezpečiť vo svojom podniku záchrannú službu a oznámiť to okresnému úradu. Na základe osobitnej žiadosti prevádzkovateľa môže však okresný úrad v odôvodnenom prípade povoliť zabezpečenie plnenia úloh záchrannej služby „náhradným“ spôsobom podľa odseku  2, a to buď
a)	príslušnými organizačnými a pod. opatreniami v rámci toho istého prevádzkovateľa [odsek 2 písm. a)] alebo
b)	zmluvným zabezpečením plnenia týchto úloh iným (cudzím) na to spôsobilým subjektom [odsek 2 písm. b) a c)],
pričom zároveň určí príslušné náhradné opatrenia.
Treba opätovne zdôrazniť prierezový charakter  činnosti záchrannej služby, a nie iba tretiu oblasť, ako by sa zdalo s ohľadom na adjektívum "záchranná".
	 Hlavné úlohy záchrannej služby sú
1. spolupracovať na protihavarijnej prevencii a pripravenosti na  havárie, napríklad
    a) realizovať výuku a výcvik 
        - záchranárov,
        - ďalších vybratých pracovníkov
        v používaní dýchacích a oživovacích prístrojov, prístrojov na meranie škodlivín v ovzduší a pod., vrátane výuky a cvičenia na trenažéri (simulátore), v dymnici, na cvičnom polygone atď.,
    b) vykonávať kontrolu, údržbu, preskúšavanie, kalibráciu a opravy dýchacích a oživovacích   prístrojov, indikátorov plynov atď.,
    c) spolupracovať na spracúvaní, revízii a precvičovaní  (vnútropodnikových i vonkajších) havarijných plánov,
    d) vykonávať kontrolu stavu protihavarijnej prevencie v podniku a na určených pracoviskách,         
    e) spravovať alebo kontrolovať havarijné sklady,
    f) sledovať alebo vykonávať výskum v oblasti záchranárstva, ale aj v oblasti ochrany osôb a životného prostredia, napr. metódy a postupy na likvidáciu rôznych typov závažných priemyselných havárií, resp. na ich prevenciu alebo obmedzenie ich následkov,  špeciálne zariadenia a prístroje pre záchrannú službu, opatrenia, zariadenia a prístroje na individuálnu alebo kolektívnu ochranu a záchranu osôb a na obmedzovanie (resp. i sanáciu) následkov v prípade závažnej priemyselnej havárie, 
    g) spolupracovať s ďalšími orgánmi (Ministerstvo vnútra SR, Ministerstvo zdravotníctva SR, Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR, Ministerstvo hospodárstva SR, okresné úrady a krajské úrady), alebo s ich zložkami (požiarna ochrana, civilná ochrana, hygienici, zdravotná záchranná služba, banská záchranná služba a pod.) vo všetkých troch oblastiach boja s haváriami;
2. vykonávať iné práce v nedýchateľnom ovzduší alebo v inak  zdraviu škodlivom alebo nebezpečnom prostredí (tzv. plánované nehavarijné  zásahy) - napr. kontrola, čistenie a údržba skladovacích a  iných nádrží, separátorov, potrubí, uzáverov a iných zariadení (priestorov) s možnou prítomnosťou, výronom alebo únikom horľavých,  toxických alebo nedýchateľných  plynov, kontrola zloženia ovzdušia v určitých priestoroch,  resp. pri (po) určitých operáciách atď.;
3. vykonávať rýchle a účinné zásahy na 
    a) záchranu ľudských životov a ochranu životného prostredia a  majetku v prípade závažnej havárie,
    b) zdolanie závažnej havárie,
    c) zmenšenie rozsahu  a následkov závažnej havárie a odstraňovanie (sanáciu) týchto následkov.
	Z prevádzkových predpisov, zo všeobecne záväzných právnych predpisov, prípadne z rozhodnutí príslušných orgánov môže tiež vyplynúť potreba či  povinnosť prítomnosti (resp. pohotovosti) členov záchrannej služby pri niektorých rizikových operáciách (napr. nábeh alebo odstavovanie prevádzky niektorých zariadení s prítomnosťou vybraných nebezpečných látok), hoci títo členovia priamo uvedené práce nevykonávajú.
	Z vyššie uvedeného dostatočne jasne vidno, že význam záchrannej služby  (obdobne ako napr. požiarnej „služby“) nespočíva len v „čakaní“ na závažnú haváriu a až v následnej aktivizácii, ale že výrazným spôsobom môže ovplyvňovať všetky tri oblasti boja so závažnými priemyselnými haváriami.
	Podľa skúseností z praxe možno dokonca konštatovať, že  úlohy uvedené v  bodoch 1 a 2 vyššie tvoria spravidla až  90 % (i viac) náplne činnosti  záchrannej  služby.
	Možnosťou povoliť zabezpečenie plnenia úloh záchrannej služby už zriadeným, personálne, materiálne, priestorovo a pod. vybaveným závodným požiarnym útvarom alebo podnikovou jednotkou civilnej ochrany sa sleduje
a)	zamedzenie zbytočným duplicitám a tým aj zvýšeným nákladom zo strany prevádzkovateľa,
b)	zabezpečenie lepšej koordinácie a akcieschopnosti pri plnení úloh na úseku protihavarijnej prevencie a pripravenosti.
Obdobná prax už v niektorých podnikoch jestvuje, avšak nie je zatiaľ v dostatočnej miere právne reglementovaná.
	V nadväznosti aj na budovanie (republikového) integrovaného záchranného systému by bolo možné v budúcnosti vhodnými organizačnými, ale aj právnymi opatreniami do určitej miery priamo integrovať aj zložky závodnej (podnikovej) záchrannej služby, závodných požiarnych útvarov a objektových jednotiek civilnej ochrany v jednotlivých podnikoch.
	U prevádzkovateľov niektorých menších podnikov (najmä kategórie A, resp. podľa bodu III ods. 6) neexistujú závodné požiarne útvary, objektové jednotky civilnej ochrany, dostatok pracovníkov s príslušnou odbornosťou a pod. Budovanie osobitných jednotiek záchrannej služby v týchto podnikoch by mohlo predstavovať nadmerné finančné náklady, požiadavky na počet záchranárov a pod., ktoré by nemuseli byť vždy adekvátne s ohľadom na rizikovosť príslušného podniku.
	V takýchto prípadoch na základe osobitného posúdenia a nariadenia potrebných náhradných opatrení môže byť dokonca žiaduce zabezpečiť plnenie úloh záchrannej služby v takýchto podnikoch zmluvne dodávateľským spôsobom cudzou kvalifikovanou a potrebne vybavenou organizáciou. Zabezpečí sa tým nielen úspora finančných prostriedkov a ľudí, ale aj potrebná odbornosť a efektívnosť plnenia týchto úloh.
 	 Tak ako existuje na zabezpečenie bezpečnosti práce a prevádzky, vrátane bezpečnosti a prevádzkovej spoľahlivosti technických zariadení, celý komplex kontrol, revízií, prehliadok, údržby, opráv, personálneho a materiálneho vybavenia a pod., tak musí existovať ucelený systém na zabezpečenie pripravenosti na závažné havárie a schopnosti adekvátnym a efektívnym spôsobom na ne zareagovať.  A kvalifikovaná, personálne i materiálne adekvátne vybavená záchranná služba ako súčasť tohto systému, je v tomto smere prakticky nenahraditeľná.
	Existencia kvalifikovanej a potrebne vybavenej záchrannej služby, zloženej zo zamestnancov poznajúcich nielen technológiu, ale aj vzájomné súvislosti a nadväznosti v konkrétnom podniku, podstatne zvyšuje účinnosť a rýchlosť prípadného zásahu, vrátane záchrany ľudí a ochrany životného prostredia a znižuje aj celkové riziko, nielen z hľadiska účinkov závažnej havárie (a prác na jej zdolanie) na vlastný podnik a jeho okolie, ale aj z hľadiska bezpečnosti cudzích jednotiek, ktoré sa podieľajú na zdolávaní  závažnej havárie.

K bodu XVII a XVIII
	Týmito bodmi sa transponuje do nášho právneho poriadku čl. 13 a Príloha V Smernice Seveso II. Rovnaké povinnosti však vyplývajú napr. aj z
- čl. 9 a Príloh V a VIII Helsinského dohovoru,
- Dodatku Rozhodnutia - Odporúčania Rady OECD č. C (88) 85 (Final) z 8. júla 1988 o poskytovaní informácií verejnosti a účasti verejnosti v rozhodovacom procese, vzťahujúcom sa na prevenciu a zdolávanie havárií s výskytom nebezpečných látok,
- Odporúčania Rady OECD č. C (77) 28 (Final) z 21. septembra 1978 o presadzovaní práva na rovnaký prístup a nediskrimináciu vo vzťahu k cezhraničnému znečisteniu.
	V bode XVII sa upravujú prakticky tri okruhy povinností:
1. Povinnosť aktívneho, včasného a úplného poskytovania (sprístupňovania) informácií verejnosti, ktorá môže byť dotknutá závažnou priemyselnou haváriou (ďalej len  „dotknutá verejnosť“), a to bez toho, že by o ne musela dotknutá verejnosť žiadať, o
     a) charaktere činnosti podniku kategórie B,
     b) možných rizikách a o vykonaných opatreniach na ich zníženie,
     c) požadovanom správaní sa v prípade závažnej priemyselnej havárie.
2. Povinnosť pasívneho spôsobu sprístupňovania informácií podľa bodu 1 verejnosti  (nielen dotknutej) na požiadanie.
3. Umožnenie informovanosti a účasti verejnosti na príslušných rozhodovacích procesoch pri plánovaní výstavby nových podnikov a ich podstatných zmien, územnom plánovaní v blízkosti podnikov kategórie A a B a pri schvaľovaní, precvičovaní a aktualizácii plánov ochrany obyvateľstva.
	Prvotná povinnosť podľa odseku 1 a 2 sa ukladá prevádzkovateľom podnikov  kategórie B. V odseku 3 sa však umožňuje, aby najmä v  priemyselne nahustených zónach, bola dotknutá verejnosť informovaná komplexne o všetkých rizikách v danej oblasti a nie od každého prevádzkovateľa osobitne. V takomto prípade môže okresný úrad prevziať povinnosť aktívneho  informovania dotknutej verejnosti sám, pričom určí rozsah podkladov, ktoré mu jednotliví prevádzkovatelia musia na tento účel poskytnúť. Tento spôsob je prehľadnejší aj z dôvodu informovania dotknutej verejnosti o určitých komplexných rizikách a opatreniach uvedených v pláne ochrany obyvateľstva.
	V takomto prípade povinnosť pasívneho sprístupňovania informácií verejnosti (podľa odseku 2 vyššie) má
a) okresný úrad, pokiaľ ide o ním pripravenú a poskytnutú informáciu dotknutej verejnosti,
b) jednotliví prevádzkovatelia, pokiaľ ide o príslušné informácie týkajúce sa ich podnikov.
	Informovanie a účasť verejnosti na rozhodovacích procesoch v súčasnosti upravujú najmä predpisy uvedené v poznámke pod čiarou k odkazu 24. Táto účasť (pokiaľ ide o povoľovanie výstavby podnikov, ich zmien a pod.) bude podstatným spôsobom rozšírená v pripravovanom zákone o integrovanej prevencii a kontrole znečistenia životného prostredia. Účasť verejnosti na spracúvaní a precvičovaní plánu ochrany obyvateľstva upravujú predpisy o civilnej ochrane obyvateľstva.
	V odseku 6 a 7 bodu XVII sa v súlade s čl. 13 bod 4 a čl. 20 Smernice Seveso II ustanovujú dôvody na obmedzenie, resp. odmietnutie sprístupnenia niektorých informácií.
	Obdobné právo na informovanie a účasť na rozhodovacích procesoch má mať, podľa Smernice Seveso II, Helsinského dohovoru a ďalších medzinárodných dokumentov, aj verejnosť cudzieho štátu, ktorého územie môže byť dotknuté značne nepriaznivými vplyvmi závažnej havárie  vzniknutej na území Slovenskej republiky. Tento legislatívny zámer v bode XVIII odkazuje na platnosť osobitných predpisov uvedených v poznámke pod čiarou k odkazu 26 a predpokladá, že na upresnenie tohto práva verejnosti cudzieho štátu sa uzavrú príslušné bilaterálne alebo multilaterálne zmluvy, a to na princípe vzájomnosti a rovnocennosti.

K bodu XIX a XX
	Týmito bodmi sa implementuje princíp uvedený v bode 14 Zhodnotenia, to znamená bezodkladné a následné oznamovanie príslušných údajov o každej závažnej priemyselnej havárii na účely analýzy jej príčin, okolností a  následkov, ako aj účinnosti urobených opatrení. Príslušné závery a poznatky budú využité jednak v oblasti prevencie závažných priemyselných havárií, vrátane vydávania príslušných normatívnych alebo individuálnych právnych aktov, jednak na medzinárodnú výmenu skúseností a po vstupe do Európskej únie tiež na plnenie ohlasovacej povinnosti podľa č. 15 a 19 Smernice Seveso II.
Preto aj náležitosti príslušných 
- oznámení a správ, ktoré podávajú prevádzkovatelia,
- informácií od orgánov, ktoré vyšetrovali okolnosti a príčiny závažnej priemyselnej havárie, resp. nariadili príslušné opatrenia,
- komplexných správ od okresných úradov,
o závažných priemyselných haváriách, vrátane takých, ktoré spĺňajú kritériá podľa prílohy č. 2 tohto legislatívneho zámeru, ktoré budú podrobnejšie ustanovené vo vykonávacom predpise k  zákonu o prevencii závažných priemyselných havárií, budú vychádzať o.i. aj z príslušných formulárov Európskej únie.
	S ohľadom na požiadavku vyplývajúcu z čl. 9 písm. g) Dohovoru MOP č. 174 sa odsekom 6 vytvárajú podmienky na zhromažďovanie informácií a analyzovanie tzv. skoronehôd (near misses).

K bodu XX a XXI
	V bode XX sa vymenúvajú ústredné i miestne orgány štátnej správy, ktoré by mali vykonávať štátnu správu podľa tohto legislatívneho zámeru. Zároveň sa v súlade s kompetenčným zákonom a s platnými všeobecne záväznými právnymi predpismi, s ustanoveniami ostatných častí tohto legislatívneho zámeru, ako aj s prihliadnutím na pripravovaný zákon o integrovanom záchrannom systéme ustanovujú ich základné kompetencie na tomto úseku.
	Kompetenciu krajských a okresných úradov podľa odseku 1 písm. d) a odsekov 6 a 7 budú vykonávať ich odbory životného prostredia. V legislatívnom procese prípravy (paragrafovaného znenia) zákona o závažných haváriách sa zohľadnia aj potrebné zmeny v kompetenciách, resp. názvoch a pod. príslušných orgánov uvedených v tomto bode, ktoré vyplynú z pripravovaného zákona o decentralizácii výkonu verejnej správy.
-	Je veľmi pravdepodobné, že na zabezpečenie potrebnej koordinácie, kvality a rýchlosti plnenia úloh štátnej správy, najmä pri prijímaní a posudzovaní oznámenia o kategorizácii podniku (bod VI), bezpečnostnej správy (bod IX), zabezpečenia plnenia úloh záchrannej služby (bod XVI) si okresný úrad zriadi koordinačnú komisiu zloženú najmä zo zástupcov odborov vykonávajúcich štátnu správu na úseku ochrany životného prostredia, požiarnej ochrany, civilnej ochrany a ochrany zdravia.

	Ako vyplýva už z bodu I ods. 3, osobitné predpisy, ktoré ustanovujú pôsobnosť  týchto orgánov, ostávajú nedotknuté. Orgány využijú pri svojej činnosti aj poznatky, ktoré získali podľa tohto legislatívneho zámeru. Jednou z drobných úprav je povinnosť spolupráce a určitej koordinácie  inšpekčnej (kontrolnej) činnosti v podnikoch podľa tohto legislatívneho zámeru (bod XXII). Táto povinnosť vyplýva najmä z čl. 18 a 19 Smernice Seveso II. V žiadnom prípade nepôjde však o obmedzenie alebo dokonca nahradenie kompetencie orgánov uvedených v bode XXI ods. 1 písm. f) až j). Orgánom zodpovedným za túto koordináciu sa ustanovuje Slovenská inšpekcia životného prostredia ako osobitný orgán, prostredníctvom, ktorého ministerstvo vykonáva štátny dozor. Koordinačná činnosť Slovenskej inšpekcie životného prostredia bude spočívať najmä v aktivitách podľa bodu XXI ods. 5 písm. b) až d) a bodu XXII ods. 5 tohto legislatívneho zámeru.
	Pri určovaní intervalu a rozsahu plánovaných kontrol v podnikoch oboch kategórií sa budú v návrhu (paragrafovaného znenia) zákona o závažných haváriách zohľadňovať aj ďalšie kritériá, najmä
-	výsledky hodnotenia rizík závažných havárií v príslušnom podniku,
-	zistenia a ďalšie informácie z predchádzajúceho výkonu štátnej správy vrátane kontroly v príslušnom podniku,
-	zapojenie podniku do systému environmentálneho manažérstva (EMS – STN EN ISO 14001), systému kvality (QMS –STN ISO 9001,...), systému bezpečnosti (OHSAS 18001), systému environmentálneho manažérstva a auditu (EMAS – podľa pripravovanéhozákona o EMAS).
	Ministerstvo má byť orgánom, ktorý bude podávať príslušné správy Komisii v zmysle čl. 15 a 19 Smernice Seveso II na úseku prevencie závažných priemyselných havárií. Na druhej strane ministerstvo vnútra má plniť úlohy kontaktného centra pre oznamovanie havárií s možnými cezhraničnými účinkami, pre vyžiadanie, resp. poskytnutie pomoci zo alebo do zahraničia a pod. Preto je potrebné, aby (okrem povinností vyplývajúcich z osobitných predpisov), obdržalo v prípade určitých druhov závažných havárií obdobnú dokumentáciu podľa tohto zákona ako ministerstvo.

K bodu XXIII a XXIIV
	V bode XXIII sa ustanovujú skutkové podstaty jednotlivých druhov  správnych deliktov,  výška, spôsob a kompetencia na ukladanie pokút. Tieto budú ešte upresnené v návrhu (paragrafovaného znenia) zákona.
	V bode XXIV sa ustanovujú určité doplňujúce povinnosti (princípy) ku všeobecným predpisom o náhrade škody. S prihliadnutím na obdobnú právnu úpravu tejto oblasti v niektorých iných štátoch (napr. Česká republika, Spolková republika Nemecko) sa ustanovuje inštitút povinného zmluvného poistenia, resp. iného finančného krytia zodpovednosti za škody, ktoré môžu vzniknúť závažnou haváriou v súvislosti s prevádzkou konkrétneho podniku. Ustanovuje sa tiež určitý postup na uľahčenie postavenia poškodeného, resp. i príslušného prevádzkovateľa (škodcu).

K bodu XXV
	V tomto spoločnom ustanovení sa deklaruje postup orgánov v konaniach podľa tohto legislatívneho zámeru v súlade so zákonom o správnom konaní. Zároveň sa uvádzajú prípady, kedy výsledkom takéhoto konania nie je rozhodnutie orgánu ako individuálny správny akt.

K bodu XXVI
	V prechodnom ustanovení tohto bodu sa ustanovuje postup a lehoty na zosúladenie doteraz vykonávaných činností, ktoré spadnú pod režim budúceho zákona o prevencii závažných priemyselných havárií, s požiadavkami tohto legislatívneho zámeru, resp. budúceho zákona. Lehoty boli určené s prihliadnutím na obdobné lehoty v Smernici Seveso II.

K bodu XXVII
	Odôvodnenie potreby doplnenia alebo zmeny predpisov uvedených v bode XXVII písm. b) až d) vyplýva z textu tohto bodu. 
Potreba doplnenia zákona NR SR č. 42/1994 Z.z. v znení neskorších predpisov [bod XXVII písm. a)] vyplýva z potreby dôslednej transpozície čl. 11 ods. 4 Smernice Seveso II, podľa ktorého: „Členské štáty zabezpečia, aby boli interné a externé havarijné plány prevádzkovateľmi a určenými orgánmi vo vhodných intervaloch nie dlhších ako tri roky prehodnotené, otestované a tam, kde je to potrebné, zmenené a aktualizované...“.

K prílohe č. 1
	V tejto prílohe, ktorou sa prakticky preberá Príloha I Smernice Seveso II, sa
a) v prvej časti uvádza
    1. v tabuľke I zoznam (názvy) jednotlivých vybraných nebezpečných látok a prahové hodnoty pre zaradenie podnikov do jednotlivých kategórií,
    2. v tabuľke II kategórie nebezpečných vlastností vybraných nebezpečných látok a príslušné prahové hodnoty pre zaradenie podnikov do jednotlivých kategórií,
b) v časti 2 vzorec a postup pri výpočte súčtu pomerných množstiev jednotlivých vybraných nebezpečných látok prítomných v podniku, ak nedosahujú prahové hodnoty podľa stĺpca 1 tabuľky I alebo tabuľky II v prvej časti,
c) spoločné princípy pre postup pri používaní tejto prílohy, vrátane odvolania sa na klasifikáciu vybraných nebezpečných látok (ktoré sú zároveň aj chemickými látkami alebo chemickými prípravkami) podľa pripravovaného zákona o chemických látkach a chemických prípravkoch a o doplnení a zmene niektorých zákonov.

K prílohe č. 2
	V tejto prílohe sa v súlade s čl. 15 a Prílohou VI Smernice Seveso II, v nadväznosti na bod XIX ods. 5 tohto legislatívneho zámeru, ustanovujú kritériá pre povinnosť prevádzkovateľa a príslušného orgánu zaslať oznámenie a správu o závažnej  havárii a informáciu o výsledkoch jej vyšetrovania a o nariadených opatreniach, aj ministerstvu. Ide o tie druhy havárií, ktoré musia členské štáty predpísaným spôsobom oznamovať priamo Komisii.