Author: Vavro

Príloha č. 6
Rezolúcia o úlohe Medzinárodnej organizácie práce v odbornej spolupráci 

Generálna konferencia Medzinárodnej organizácie práce na svojom 95. zasadnutí v roku 2006, 
vykonajúc všeobecnú rozpravu na základe Správy VI, Úloha Medzinárodnej organizácie práce v odbornej spolupráci: Podpora dôstojnej práci prostredníctvom oblastných a národných programov, 
1. Prijíma nasledujúce závery; a   
2. Vyzýva Správnu radu Medzinárodného úradu práce, aby ich riadne zvážila pri plánovaní činnosti budúcej odbornej spolupráce a aby žiadala generálneho riaditeľa (generálneho riaditeľa Medzinárodného úradu práce), až do obdobia, kým bude konferencia (Generálna konferencia Medzinárodnej organizácie práce) najbližšie preskúmavať tento predmet v roku 2011, zohľadňoval tieto závery aj v príprave Programu a rozpočtu na budúce dvojročné obdobia, aj  pri prideľovaní prípadných iných zdrojov v dvojročnom období 2006-2007. 
Závery o odbornej spolupráci 
I. Úvod 

1. Plná a produktívna zamestnanosť a dôstojná práca^1) sú ústredným hnacím mechanizmom rozvoja, a preto sú aj prioritným cieľom medzinárodnej spolupráce. Od rozpravy na 87. zasadnutí Generálnej konferencie MOP v roku 1999 pokračoval s nezmenšenou silou proces zmien v medzinárodnom prostredí a v dôsledku toho aj rýchly rozvoj národných potrieb, prinášajúc so sebou nové výzvy a príležitosti. Pre aktívna reakcia Medzinárodnej organizácie práce na tieto zmeny priniesla následne uznanie dôležitosti Programu dôstojnej  práce (Decent Work Agenda, DWA) medzinárodným spoločenstvom, vrátene Svetového summitu OSN v roku 2005. 

^1) Dôstojná práca je práca, ktorá vychádza z uplatňovania v praxi štyroch kategórii základných zásad a práv pri práci, a to:
a) sloboda združovania a účinné uznanie práva kolektívne vyjednávať,
b) odstránenie všetkých foriem nútenej alebo povinnej práce,
c) účinné zrušenie detskej práce,
d) odstránenie diskriminácie, ak ide o zamestnanie a povolanie.
Tieto štyri kategórie základných zásad a práv pri práci sú obsiahnuté v ôsmich kľúčových (základných) dohovoroch Medzinárodnej organizácie práce, ktorými je Slovenská republika viazaná:
1. Dohovor MOP o slobode združovania a ochrane práva organizovať sa č. 87 z roku 1948 (č. 489/1990 Zb. a 28. bod Oznámenia Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky o potvrdení sukcesie Slovenskej republiky do záväzkov z príslušných mnohostranných zmluvných dokumentov Medzinárodnej organizácie práce, ktorých depozitárom je generálny riaditeľ Medzinárodného úradu práce č. 110/1997 Z. z. /ďalej len „Oznámenie Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 110/1997 Z. z.“/);
2. Dohovor MOP o použití zásad práva organizovať sa a kolektívne vyjednávať č. 98 z roku 1949 (č. 470/1990 Zb. a 33. bod Oznámenia Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 110/1997 Z. z.);
3. Dohovor MOP o nútenej alebo povinnej práci č. 29 z roku 1930 (č. 506/1990 Zb. a 14. bod Oznámenia Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 110/1997 Z. z.);
4. Dohovor MOP o zrušení nútenej práce č. 105 z roku 1957 (č. 340/1998 Z. z.);
5. Dohovor MOP o minimálnom veku na prijatie do zamestnania č. 138 z roku 1973 (č. 341/1998 Z. z. a Redakčné oznámenie o oprave tlačovej chyby v oznámení Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 341/1998 Z. z. uverejnené v čiastke č. 140/1998 Z. z.);
6. Dohovor MOP o zákaze a o okamžitých opatreniach na odstránenie najhorších foriem detskej práce č.  182 z roku 1999 (č. 38/2001 Z. z.);
7. Dohovor MOP o diskriminácii v zamestnaní a povolaní č. 111 z roku 1958 (č. 465/ 1990 Zb. a 37. bod oznámenia Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 110/1997 Z. z.) a
8. Dohovor MOP o rovnakom odmeňovaní mužov a žien za prácu rovnakej hodnoty č. 100 z roku 1951 (č. 450/1990 Zb. a 35. bod Oznámenia Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 110/1997 Z. z.).

2. Odborná spolupráca musí byť naďalej hlavným nástrojom a základným prostriedkom činnosti MOP pri plnení svojho poslania a realizácii svojich cieľov. Ideály rovnosti a sociálnej spravodlivosti vyjadrené vo Filadelfskej  deklarácii (Deklarácia o cieľoch a zámeroch Medzinárodnej organizácie práce z roku 1944) sa stali akcieschopné prostredníctvom medzinárodných pracovných noriem a odborná spolupráca je dôležitým  prostriedkom podporovania a uplatňovania týchto noriem a práv pracovníkov, ktoré normy podporujú. Odborná spolupráca je základom pre dosiahnutie štyroch strategických  cieľov^2) tejto organizácie (Medzinárodnej organizácie práce), najmä podporovanie noriem a práv pri práci, zamestnanosti, sociálnej ochrany a sociálneho dialógu, ako aj prierezovej problematiky rodovej rovnosti. Toto tiež prispeje k zmierneniu chudoby a zlepšeniu života ohrozených  pracovníkov. Programy odbornej spolupráce prispievajú aj k podpore zamestnanosti a rozvoju podnikania, vytváraniu pracovných miest a zvyšovaniu zručností a schopností a podpore práv pracovníkov a rodovej rovnosti.  

^2) 1. Podporovať a uplatňovať normy a základné zásady a práva pri práci
	● normy (dohovory a odporúčania Medzinárodnej organizácie práce) a základné zásady a práva pri práci (Deklarácia Medzinárodnej organizácie práce o základných zásadách a právach pri práci prijatá   Generálnou konferenciou Medzinárodnej organizácie práce na jej 86. zasadnutí v Ženeve 18. júna 1998)  
● odstránenie detskej práce
● normatívna činnosť
2. Vytváranie väčších príležitostí pre ženy a mužov na zabezpečenie dôstojného zamestnania (dôstojnej práce) a dôstojného príjmu
	● podporovať politiku zamestnania
	● znalosti, vedomosti a schopnosť zamestnať sa
	● vytváranie príležitostí k zamestnaniu
3.  Zvýšenie pokrytia a účinnosti sociálnej ochrany pre všetkých
	● sociálne zabezpečenie (sociálne poistenie)
	● pracovné podmienky
4. Posilnenie trojstrannosti (tripartity) a sociálneho dialógu
	● sociálni partneri
	● vlády a inštitúcie sociálneho dialógu.

3. Národné programy dôstojnej práce (DWCPs) rozvíjané prostredníctvom trojstranných konzultácií na celoštátnej úrovni sú kľúčovým mechanizmom na realizáciu odbornej spolupráce na národnej úrovni. Výzva k realizácii dôstojnej práci prostredníctvom odbornej spolupráce vyžaduje vhodné zapojenie a partnerstvo so zložkami (vlády, zamestnávatelia, zamestnanci) a s inými multilaterálnymi a  bilaterálnymi rozvojovými agentúrami, zakladanie efektívnych partnerstiev s inými rozvojovými aktérmi a mobilizáciu finančných a ľudských zdrojov z verejného aj súkromného sektora,  ako aj vyčlenenie zdrojov do bežného rozpočtu MOP na odbornú spoluprácu (RBTC), tak ako ich schváli správna rada (Správna rada Medzinárodného úradu práce). Toto by sa malo opierať o  zdravú politiku, ktorá stelesňuje hodnoty a zásady Medzinárodnej organizácie práce s jasne definovanými operatívnymi usmerneniami, navrhnutými a pravidelne podľa potrieb preskúmavanými správnou radou. 

II. Integrácia Programu dôstojnej práce do programovacieho rámca systému Organizácie Spojených národov 

4. Programu dôstojnej práci (DWA) sa dostalo celosvetového uznania a Svetový summit Organizácie Spojených národov v roku 2005 určil plnú a produktívnu zamestnanosť a dôstojnú prácu pre všetkých za globálny cieľ a nevyhnutný prvok v národných rozvojových stratégiách. Medzinárodná organizácia práce je fórom, na ktorom sa realizuje vzťah medzi vytváraním zamestnanosti a kvalitnými pracovnými miestami na jednej strane a právami pri práci a hospodárskym pokrokom na strane druhej. Program dôstojnej práce je vyjadrením mandátu Medzinárodnej organizácie práce a zabezpečuje zreteľné zameranie aktivít svojej odbornej spolupráce na celoštátnej, regionálnej a globálnej úrovni. Tento mandát a zameranie by mali byť základom pre spoluprácu  s agentúrami Organizácie Spojených národov, Bretton Woodskými inštitútmi a ďalšími inštitúciami a rozvojovými aktérmi tak vo vnútri aj mimo systému Organizácie Spojených národov, s cieľom ovplyvniť širšie zamerané úsilie multilaterálneho systému  prostredníctvom Rámcov rozvojovej pomoci Organizácie Spojených národov (UNDAF) a stratégií znižovania chudoby (PRS).

5.  Program dôstojnej práce (DWA) vyžaduje vypracovať a uplatňovať programy na celoštátnej úrovni, ktoré integrovaným spôsobom podporia štyri strategické ciele Medzinárodnej organizácie práce. Trojstrannosť (tripartita) a sociálny dialóg, ako aj rodová rovnosť sú prostriedkom aj cieľom v uplatňovaní programov odbornej spolupráce. 

6. Pokračujúce diskusie o reformách v Organizácii Spojených národov sú príležitosťou pre Medzinárodnú organizáciu práce s jej jasnou trojstrannou (tripartitnou) štruktúrou ovplyvniť pozitívne výsledky, na celoštátnej aj medzinárodnej úrovni, a zaistiť zameranejší a účinnejší program odbornej spolupráce. To pomôže zvýrazniť aj profil, zviditeľnenie a váhu Medzinárodnej organizácie práce medzi medzinárodnými agentúrami.  

7. Zameraním sa na oblasti v rámci svojho mandátu, v ktorom využíva porovnávaciu výhodu, bude Medzinárodná organizácia práce môcť účinnejšie prispieť do reformného procesu Organizácie Spojených národov, čím pomôže, aby bol príspevok systému Organizácie Spojených národov k národným rozvojovým stratégiám relevantnejší, súdržnejší a lepšie koordinovaný. To zároveň zvýši vplyv Medzinárodnej organizácie práce, zlepší efektivitu jej vynaložených nákladov. Medzinárodná organizácia práce by mala preskúmať potenciál reformného procesu Organizácie Spojených národov s cieľom uľahčiť medzinárodné aktivity a národné aktivity v členských štátoch Medzinárodnej organizácie práce, zlepšiť ich účinnosť prostredníctvom koordinácie a spolupráce a zvýšiť celkovú účinnosť.  

8. V rámci reforiem systému Organizácie Spojených národov, mala by Medzinárodná organizácia práce zostať zameraná na podporu Programu dôstojnej práce – najmä  pokiaľ ide o prípravu a uplatňovanie Národných programov dôstojnej práce – v súlade so svojím mandátom a porovnávacími výhodami; zároveň by sa mala usilovať ovplyvniť systémový rámec Organizácie Spojených národov a prispieť ku komplexným celoštátnym rozvojovým stratégiám. Sociálni partneri sú kľúčovými aktérmi v sociálnom a hospodárskom rozvoji a ich úloha a kapacita by sa mali posilniť, a preto by Medzinárodná organizácia práce mala uľahčiť zapojenie svojich trojstranných (tripartitných) zložiek v celoštátnych, regionálnych programovacích procesoch  a  programovacích procesoch Organizácie Spojených národov. Medzinárodná organizácia práce by mala mobilizovať aj celoštátnu a medzinárodná podporu a zdroje pre zámery a ciele Programu dôstojnej práce (DWA). 

9. Pri uskutočňovaní Národných programov dôstojnej práce Medzinárodná organizácia práce bude schopná výrazne prispieť k širšiemu úsiliu Organizácie Spojených národov a iných rozvojových partnerov zvládnuť hlavné rozvojové výzvy krajín, ako sú sformulované v Rámcoch rozvojovej pomoci Organizácie Spojených národov (UNDAF) a Stratégií znižovania chudoby (PRS) a v celoštátnych akčných plánoch Rozvojového cieľa tisícročia (Millennium Development Goal). Je dôležité zabezpečiť zapojenie trojstranných (tripartitných) zložiek do konzultačných procesov, ktoré povedú k formulácii celoštátnych rozvojových plánov. Medzinárodná organizácia práce apeluje na darcov (donorov), aby poskytli podporu na posilnenie kapacity zložiek Medzinárodnej organizácie práce zúčastňovať sa a mať prístup ku konzultačným procesom  o celoštátnych rozvojových prioritách. 

10. Medzinárodná organizácia práce by mala systematicky pomáhať krajinám pri zapracovaní programu dôstojnej práce do celoštátnych rozvojových stratégií prostredníctvom prípravy Národných programov dôstojnej práce. Zameranie Národných programov dôstojnej práce poskytne Medzinárodnej organizácii práce politiku založenú  na výsledkoch a manažérskom rámci, s ktorou bude môcť jedinečne prispieť k celoštátnym rozvojovým plánom, opierajúc sa o mandát a kompetenciu Medzinárodnej organizácie práce a dialóg so svojimi trojstrannými (tripartitnými) zložkami (vlády, zamestnávatelia, zamestnanci – pracovníci).   

III. Trojstrannosť  (tripartita) a sociálny dialóg pri uskutočňovaní odbornej spolupráce 

11. Trojstrannosť (tripartita) vo vzťahu k odbornej spolupráci v Medzinárodnej organizácii práce predstavuje spoluprácu medzi vládami, zamestnávateľskými organizáciami a organizáciami pracovníkov na celoštátnej, regionálnej a medzinárodnej úrovni a hľadanie súhlasu o akčných prioritách organizácie na realizovanie Programu  dôstojnej práce a štyroch strategických cieľov. Na úrovni štátu predpokladá sústavnú spoluprácu a konzultácie medzi vnútroštátnymi sociálnymi partnermi. V súlade s rezolúciou o trojstrannosti (tripartite) a sociálnom dialógu, ktorú prijala Medzinárodná konferencia práce (ILC) v roku 2002 mali by sa programy odbornej spolupráce a iné mechanizmy rozvíjať so sociálnymi partnermi a vládami, aby pomohli posilniť ich kapacity, služby a zastúpenie. 
12. Mohli by sa vytvárať a/alebo posiľňovať celoštátne trojstranné (tripartitné) programové výbory alebo iné národné trojstranné (tripartitné) konzultačné mechanizmy, berúc na zreteľ Dohovor Medzinárodnej organizácie práce o trojstranných (tripartitných) konzultáciách (medzinárodné pracovné normy) z roku 1976 (č. 144), Odporúčanie Medzinárodnej organizácie práce o trojstranných (tripartitných) konzultáciách (aktivity Medzinárodnej organizácie práce) z roku 1976 (č. 152) a Rezolúciu Medzinárodnej konferencie práce z roku 2002 o trojstrannosti (tripartite) a sociálnom dialógu, a môžu zohrávať užitočnú úlohu pri formulovaní, plnení a  monitorovaní Národných programov dôstojnej práce. Náležite by sa mala zohľadniť potreba zastúpenia mužov a žien na rovnakom základe. 

13. Medzinárodná organizácia práce by v rámci multilaterálneho systému a v kontexte  Rámcov rozvojovej pomoci Organizácie Spojených národov (UNDAF) a stratégií znižovania chudoby (PRS) mala pomocou dobrej praxe uvádzať výhody zapájania sociálnych partnerov do navrhovania, uplatňovania a udržateľnosti  programov odbornej spolupráce. Medzinárodná organizácia práce by mala uľahčovať spoluprácu medzi inými medzinárodnými agentúrami, darcovskými (donorskými) agentúrami, zamestnávateľskými organizáciami a organizáciami pracovníkov so zreteľom na prideľovanie rozvojovej pomoci a programov.     

14. Pri budovaní kapacity sociálnych partnerov a rozvíjaní a uplatňovaní aktivít odbornej spolupráce zohrávajú dôležitú úlohu Úrad pre aktivity zamestnávateľov Medzinárodnej organizácie práce a Úrad pre aktivity pracovníkov Medzinárodnej organizácie práce.  Medzinárodná organizácia práce by sa mala maximálne usilovať, aby sa zabezpečilo, že  Úrad pre aktivity zamestnávateľov a  Úrad pre aktivity pracovníkov majú požadované zdroje na splnenie dohodnutých cieľov. 

15. V krajinách, kde nie je žiaden úrad Medzinárodnej organizácie práce, je aktívne zapojenie organizácií zamestnávateľov a organizácií pracovníkov mimoriadne dôležité. V tejto roli  ich účasť dopĺňa zapojenie Medzinárodnej organizácie práce a iných rozvojových agentúr.

16. Pri určovaní celoštátnych priorít odbornej spolupráce by sa mala venovať náležitá pozornosť problematikám, ktoré môžu nastoliť vlády, organizácie zamestnávateľov  a organizácie pracovníkov v postupoch pre následné opatrenia k Deklarácii Medzinárodnej organizácie práce o základných zásadách a právach pri práci alebo pokiaľ ide o dohovory Medzinárodnej organizácie práce. Odborná spolupráca môže zohrávať doplnkovú úlohu k dozornému mechanizmu Medzinárodnej organizácie práce. Vlády a organizácie zamestnávateľov a organizácie pracovníkov by mali využiť príležitosti, ktoré ponúkajú následné opatrenia k predmetnej deklarácii a dozorné postupy, aby upozornili Medzinárodnú organizáciu práce na problémy uplatňovania, ktoré si vyžadujú opatrenie vo forme odbornej spolupráce.
IV. Rozvoj partnerstiev a mobilizácia zdrojov pre odbornú spoluprácu 

17. Pripomínajúc výsledný záver Svetového summitu Organizácie Spojených národov zo septembra 2005, je potreba pre Medzinárodnú organizáciu práce rozvíjať premyslenú, ambicióznu a realistickú stratégiu mobilizácie zdrojov. Kľúčové prvky stratégie potrebujú zabezpečiť, aby boli k dispozícii dodatočné zdroje, a aby boli tieto zdroje nasmerované podľa potrieb do rozličných strategických oblastí odbornej spolupráce Medzinárodnej organizácie práce a regiónov. Väčšiu pozornosť a zdroje by mali dostať špecifické potreby krajín v konkrétnych regiónoch, najmä v Afrike, najmenej rozvinutých krajinách a krajinách v kríze, ako aj chudobné a zraniteľné skupiny v iných krajinách a mali by byť integrálnymi súčasťami stratégie. S týmto zámerom by Medzinárodná organizácia práce mala vyzvať darcov (donorov), aby zvýšili svoje príspevky na program odbornej spolupráce Medzinárodnej organizácie práce. 

18. Mali by byť tesnejšie prepojenia medzi bežnými programami rozpočtu Medzinárodnej organizácie práce a programami uskutočňovanými z mimo rozpočtových zdrojov. Mali by sa vzájomne dopĺňať a mala by byť pružnosť v spôsoboch prideľovania na zabezpečenie rovnovážneho rozvoja a výkonu odbornej spolupráce vo všetkých štyroch strategických oblastiach Medzinárodnej organizácie práce. Preto by sa mala  posilniť úloha Správnej rady v zostavovaní priorít pre odbornú spoluprácu.

19. Aktivity rozvíjania spolupráce sa stále viac sústreďujú na úroveň krajín. Tu by mali programy Medzinárodnej organizácie práce vychádzať z celoštátnych priorít stanovených vládami, zamestnávateľmi a pracovníkmi a všetci títo zúčastnení potrebujú mať úplné vlastníctvo k programom odbornej spolupráce.  

20. Pre Medzinárodnú organizáciu práce je naliehavá potreba vykonať komplexný oblastný štruktúrny prieskum. Výsledky tohto prieskumu by mali byť podkladom pre rozhodnutia úradu (Medzinárodného úradu práce), pokiaľ ide o rozdeľovanie zdrojov do oblasti. Úrad by mal tiež zohľadniť prebiehajúce diskusie o reforme Organizácie Spojených národov a o systéme Stálych koordinátorov Organizácie Spojených národov a potrebu posilniť zastúpenie úradu a operačnú kapacitu na úrovni krajín, na zabezpečenie toho, aby Národné programy dôstojnej práce významne prispeli  k plánovaniu, rokovaniu a uplatňovaniu celoštátnych rozvojových procesov, takých ako Rámcová rozvojová pomoc Organizácie Spojených národov (UNDAF) a Stratégií znižovania chudoby (PRS). Medzinárodná organizácia práce by sa naďalej mala zapájať do reforiem celého systému Organizácia Spojených národov, ktoré môžu viesť k väčšej súdržnosti a efektivite Medzinárodnej organizácie práce a systému Organizácie Spojených národov ako celku, zdôrazňujúc osobitný mandát Medzinárodnej organizácie práce, jedinečnú trojstrannú (tripartitnú) štruktúru a zameranie na sociálny dialóg ako nevyhnutné príspevky k tomuto prebiehajúcemu procesu. Na tento účel je nevyhnutné strategické partnerstvo s celoštátnymi trojstrannými (tripartitnými) zložkami, agentúrami a orgánmi Organizácie Spojených národov, regionálnymi organizáciami, darcovskými (donorskými) agentúrami a rozvojovými partnermi.     

21. Na zvýšenie zdrojovej základne a podporu partnerského združovania Medzinárodnej organizácie práce s darcovskými (donorskými) agentúrami za účelom financovania  operačných programov Medzinárodnej organizácie práce je potrebné preskúmať nové metódy práce, ktoré spĺňajú očakávania vzájomne sa doplňujúcich a zrozumiteľných prístupov pre poberateľov aj darcov (donorov) a zároveň efektívne riešiť celoštátne priority a priority trojstranných (tripartitných) zložiek. Preto sa musia partnerstvá rozvíjať medzi zložkami Medzinárodnej organizácie práce a s hlavnými rozvojovými aktérmi, popri väčšej koordinácii s agentúrami a orgánmi Organizácie Spojených národov a inými rozvojovými aktérmi. Navyše Medzinárodná organizácia práce by mala upevňovať a podporovať odbornú spoluprácu medzi rozvojovými krajinami na celoštátnej a regionálnej úrovni. 

22. Medzinárodná organizácia práce by mala naďalej podporovať viacročné dohody o partnerstve s darcovskými (donorskými) agentúrami, ktorých vlastné programovacie cykly, strategické priority a pravidlá sú v zhode s cyklami Medzinárodnej organizácie práce, ale zároveň uznávať potrebu včleniť, keď je k dispozícii, aj jednoročné financovanie. Medzinárodná organizácia práce mala by tiež aktívne podporovať rozširovanie rodovej rovnosti v darcovských (donorských) dohodách o partnerstve; plánovať návrhy odbornej spolupráce podporujúce rozvoj organizácií zamestnávateľov a organizácií pracovníkov a trojstranných (tripartitných) aktivít; zvyšovať schopnosť  oblastných úradov Medzinárodnej organizácie práce mobilizovať ďalšie zdroje od zástupcov darcov (donorov); zefektívniť mechanizmy stanovovania interných priorít a prideľovania zdrojov a  uľahčovať väčšiu koordináciu medzi darcami (donormi) Medzinárodnej organizácie práce.    

23. Medzinárodná organizácia práce by mala pokračovať v postupnom smerovaní  k spoločnému programovaciemu rámcu s darcovskou (donorskou) obcou, usilovať sa zosúladiť rôzne dohody s jednotlivými darcami (donormi), tak aby sa zabezpečila väčšia stabilita, predvídateľnosť a dôslednosť, a mala by znížiť náklady na transakcie programu odbornej spolupráce Medzinárodnej organizácie práce. 

24. Medzinárodná organizácia práce a jej trojstranné (tripartitné) zložky by mali zvýšiť vedomie rozvojových agentúr a inštitúcií o potrebe Programov dôstojnej práce a o porovnávacích výhodách Medzinárodnej organizácie práce v kontexte spoločnej spolupráce. 

25. Medzinárodná organizácia práce je nabádaná k rozvíjaniu inovačných prístupov,  ktoré posilnia Národný program dôstojnej práce a pritiahnú zvýšené financovanie darcov (donorov). Medzinárodná organizácia práce vyvinie úsilie, aby rozčlenila svoje zdroje financovania v súlade so svojimi hodnotami. 

26. Partnerstvá verejného a súkromného sektora majú potenciál ako zdroj financovania. Využívanie takýchto fondov by malo byť v súlade so zásadami a hodnotami Medzinárodnej organizácie práce. Správna rada (Správna rada Medzinárodného úradu práce) by mala zriadiť a monitorovať uplatňovanie jasných usmernení a kritérií pre takéto partnerstvá. Medzinárodná organizácia práce vo svojich partnerstvách pre odbornú spoluprácu by mala využívať odbornosť a príspevky súkromných podnikov pri tvorbe dôstojných a produktívnych pracovných miest a využívať dôležitú úlohu odborov v podpore dôstojnej práce. 

V. Dôsledky na program odbornej spolupráce Medzinárodnej organizácie práce 

(a) Zlepšovanie vedomostnej základne

27. Medzinárodná organizácia práce by mala zlepšovať svoju vedomostnú základňu, aby zlepšila adresnosť a efektívnosť svojho programu odbornej spolupráce. Výskum sa bude opierať o praktické skúsenosti v Medzinárodnej organizácii práce a iných agentúr v rámci multilaterálneho systému. 

28. Takýto výskum by mal umožniť úradu (Medzinárodnému úradu práce) získať na jednej strane prehľad o potrebách jednotlivých krajín vo vzťahu k mandátu Medzinárodnej organizácie práce a na druhej strane analýzu skúseností krajín pri riešení takýchto potrieb a katalóg dobrej praxe a poučení na strane druhej. To by malo uľahčiť porovnávanie potrieb a skúseností v rámci regiónov a medzi rôznymi regiónmi. 

29. Na zisťovanie vplyvu programov odbornej spolupráce Medzinárodnej organizácie práce a na identifikáciu a rozširovanie dobrej praxe sú rozhodujúce jasne definované a merateľné kvalitatívne a kvantitatívne ciele plnenia, monitorovanie a dôveryhodné, transparentné a nezávislé hodnotenie (interné aj externé). Tieto sú nevyhnutné dôležité aj na strategické a na výsledky orientované rozpočtové plánovanie. Mali by byť základom  pre plnenie dozornej funkcie Správnej rady Medzinárodného úradu práce. 

30. Medzinárodný inštitút pre pracovné štúdie spolu s odbornými a oblastnými útvarmi   Medzinárodnej organizácie práce a zohľadňujúc rady poberateľov a darcov (donorov) odbornej spolupráce by sa mali zamerať na Program dôstojnej práce s cieľom podporovať takúto prácu.

31. Navrhovanie a uplatňovanie programov odbornej spolupráce by mali plne využívať odbornosť, zariadenia a školiaci potenciál, ktorý poskytuje Medzinárodné vzdelávacie centrum Medzinárodnej organizácie práce (Turínske centrum). Medzinárodná organizácia práce by mala využívať Turínske centrum na budovanie schopností zložiek a jej programy by mali odzrkadľovať ich rastúce potreby. Mala by využívať Turínske centrum aj na zabezpečenie toho, aby boli všetci pracovníci Medzinárodnej organizácie práce oboznámení so zásadami, cieľmi a operáciami programov odbornej spolupráce, tak ako ich uvádzajú tieto závery. Ak je to možné, malo by Turínske centrum spolupracovať s celoštátnymi a regionálnymi vzdelávacími centrami s podobnými cieľmi. 

(b) Odborné spôsobilosti, produkty a služby Medzinárodnej organizácie práce 

32. Úspech odbornej spolupráce Medzinárodnej organizácie práce závisí od toho, či sú k dispozícii správne ľudské a finančné zdroje na správnych miestach a v správnom čase. 

33. Odborná spolupráca by mala zohľadňovať potrebu rodovej analýzy programov, aby sa zabezpečili rovnaké príležitosti pre ženy a mužov zúčastňovať sa na programoch    a poskytovali rovnaký prístup k výhodám. To dodá plnú vážnosť rovnakým príležitostiam a rovnakému zaobchádzaniu so ženami a mužmi vo vzdelávaní, zamestnaní a povolaní. 

34. Vzhľadom na to, že hospodársky rast je nevyhnutný ale nestačí na zabezpečenie spravodlivosti, sociálneho pokroku a na odstránenie chudoby a vzhľadom na úlohu Medzinárodnej organizácie práce pri podpore silných sociálnych politík, spravodlivosti a demokratických inštitúcií, mala by Medzinárodná organizácia práce, ako to uvádza preambula Deklarácie Medzinárodnej organizácie práce o základných zásadách a právach pri práci prijatá v roku 1998, zaručiť, aby sa jej pracovné metódy “opierali o všetky jej normotvorne činnosti, odbornú spoluprácu a výskum vo všetkých oblastiach jej pôsobnosti, najmä týkajúce sa zamestnania, odbornej prípravy a pracovných podmienok  na zabezpečenie toho, aby v kontexte globálnej stratégie hospodárskeho a sociálneho rozvoja boli hospodárske a sociálne politiky vzájomne posiľňujúcimi zložkami s tým, aby vytvárali široko zameraný udržateľný rozvoj“.  

35. Prioritne by sa mala členským štátom Medzinárodnej organizácie práce poskytovať pomoc na podporu všeobecnej ratifikácie a uplatňovania všetkých ôsmych dohovorov týkajúcich sa Deklarácie Medzinárodnej organizácie práce o základných zásadách a právach pri práci, prijatej v roku 1998. Medzinárodná organizácia práce by mala poskytovať odbornú spoluprácu, ktorú požadujú krajiny majúce ťažkosti pri uplatňovaní, ktoré identifikovali dozorné orgány Medzinárodnej organizácie práce. 

36. Odborná spolupráca Medzinárodnej organizácie práce v súvislosti so zamestnanosťou by mala zahŕňať rozvoj podnikania, rozvíjanie podnikov, produktivity a zručností, osobitne pre veľmi malé, malé a stredné podniky a pre formalizáciu neformálnej ekonomiky, pričom by mala náležite zohľadniť Odporúčanie Medzinárodnej organizácie práce o vytváraní pracovných miest v malých a stredných podnikoch z roku 1998 (č. 189), Dohovor Medzinárodnej organizácie práce o politike zamestnanosti z roku 1964 (č. 122) a Program globálnej zamestnanosti. Naďalej by sa mala zameriavať na odstránenie detskej práce a na podporu zamestnávania mladých ľudí, z hľadiska veľmi pozitívneho plnenia a výsledkov dosiahnutých na základe Medzinárodného programu na odstránenie detskej práce (IPEC) a Siete zamestnávania mladých (YEN) v kontexte Rozvojového cieľa tisícročia (MDG). Odborná spolupráca v oblasti rozvoja ľudských zdrojov by mala zohľadňovať Dohovor Medzinárodnej organizácie práce o rozvoji ľudských zdrojov z roku 1975 (č. 142) a Odporúčanie Medzinárodnej organizácie práce o rozvoji ľudských zdrojoch z roku 2004 (č. 195).

37. V tomto ohľade sa obracia pozornosť na oblasti, v ktorých Medzinárodná organizácia práce rozvíjala osobitné odborné vedomosti vo svojich globálnych programoch a produktoch (napríklad Medzinárodný program na odstránenie detskej práce /IPEC/, Program MOP o HIV/AIDS a Svet práce /ILO/AIDS/ a Program Medzinárodnej organizácie práce o bezpečnosti a zdraví pri práci a pracovnom prostredí  /SAFEWORK/). Je tiež potrebné riešiť ťaživé problémy týkajúce sa nestabilnej a nízko kvalitnej práce, vrátane práce v neformálnej ekonomike. Tiež by sa mala riešiť migrácia za prácou, ktorá sa čoraz viac stáva významnou problematikou globálnej agendy.

38. Vzhľadom na to, že sloboda združovania a právo organizovať sú podstatou základných práv všetkých pracovníkov, že silné a nezávislé organizácie zamestnávateľov  a organizácie pracovníkov sú pri rozvoji životne dôležité, ako je ilustrované na vyššie uvedených príkladoch, je nevyhnutné, aby Medzinárodná organizácia práce vyvíjala intenzívne úsilie na zabezpečenie toho, aby jej program odbornej spolupráce zabezpečil zdroje potrebné na splnenie dohodnutých cieľov týkajúcich sa posilnenia kapacity  celoštátnych organizácií zamestnávateľov a celoštátnych organizácií pracovníkov plniť potreby svojich členov a zúčastňovať sa na kolektívnom vyjednávaní a na koncepcii a výkone odbornej spolupráce, so zreteľom na Dohovor Medzinárodnej organizácie práce o slobode združovania a o ochrane práva organizovať sa z roku 1948 (č. 87), Dohovor Medzinárodnej organizácie práce o práve organizovať sa a o kolektívnom vyjednávaní z roku 1949 (č. 98), Dohovor Medzinárodnej organizácie práce o trojstranných (tripartitných) konzultáciách (medzinárodné pracovné normy) z roku 1976 (č. 144), a Odporúčanie Medzinárodnej organizácie práce o trojstranných (tripartitných) konzultáciách (aktivity Medzinárodnej organizácie práce) z roku 1976 (č. 152).

Preklad – Translation a spracovanie dopĺňajúcich poznámok pod čiarou v slovenskom texte prekladu:
odbor záležitostí Európskej únie a medzinárodnoprávnych
vzťahov Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny
Slovenskej republiky
20. októbra 2006
Bratislava

Rezolúcia a závery o úlohe Medzinárodnej organizácie práce v odbornej spolupráci / Resolution and conclusions concerning the role of the International Labour Organization in technical cooperation
 
15. júna 2006
Ženeva