Title: I
Author: mfsr
Last saved by: agenda0

I. Hodnotenie daňového zaťaženia príjmov a vplyvu daní na ekonomiku
-	makroekonomický pohľad  –

Všeobecne

Daňové zaťaženie v najširšom zmysle možno chápať ako percento daní z daňového základu. S daňovým zaťažením súvisí daňová politika a daňový dopad. Daň  nie je daňou iba tým, že ju daňovník musí odviesť ako povinnú štátom stanovenú dávku, ale tiež tým, že ju musí odviesť práve štátu  –  a   bez ohľadu na individuálne preferencie daňovníkov –  štát kolektívne rozhoduje o jej použití.

Meranie daňového zaťaženia

	Vo všetkých krajinách OECD rýchla integrácia národných ekonomík núti tvorcov stratégií kriticky prehodnotiť existujúce daňové sústavy. Na tento účel sa využívajú rôzne metódy merania daňového zaťaženia. Sú to:

1.	nominálne daňové sadzby
2.	podiel dane k HDP
3.	priemerné daňové sadzby
4.	hraničné účinné daňové sadzby.

1.	Nominálne daňové sadzby

Najzákladnejšími a najčastejšími mierami daňového zaťaženia sú nominálne alebo „zákonné“ daňové sadzby. Nominálne sadzby sú dôležité preto, lebo majú významnú signálnu funkciu,  čiastočne určujú hodnotu daňových výsad a všeobecne sú významným faktorom pri rozhodovaní o nových investíciách.  

Nominálne daňové sadzby nemajú komplexnú vypovedaciu schopnosť, pretože účinné daňové sadzby sú spravidla nižšie ako naznačujú nominálne sadzby. Je to spôsobené tým, že príjmy domácností a zisky právnických osôb stanovené podľa štandardných účtovných postupov sa môžu znížiť pôsobením špecifických opatrení daňovej legislatívy predtým, ako sa nominálne sadzby aplikujú na zdaniteľný príjem. Napr. vo väčšine daňových sústav fyzické osoby si môžu odložiť zdanenie tej časti svojich príjmov, ktorú si odkladajú na starobu, nájomné vlastníkov domov sa nezdaňuje. Podobne zisky právnických osôb stanovené podľa štandardných účtovných postupov sa môžu tiež znížiť pôsobením špecifických opatrení daňovej legislatívy ako sú zvýhodnené odpisy a daňové stimuly na zvýšenie investícií do výskumu a vývoja, alebo do určitých regiónov.

Nominálne daňové sadzby sú presnejším ukazovateľom skutočného daňového zaťaženia len v prípade, ak daňovníci majú obmedzené možnosti na zníženie daňového základu podhodnotením získaných príjmov a zaúčtovaním ziskov s použitím špecifických daňových úľav. Z uvedeného vyplýva, že skutočné daňové zaťaženie fyzických osôb a právnických osôb sa dá merať iba tak, že dane skutočne zaplatené sa vyjadria ako percentuálny podiel upravovanej výšky príjmov. 
Pri hodnotení  problematiky daňového zaťaženia daní z príjmov treba pamätať hlavne na to, že skutočná daňová povinnosť jednotlivých daňovníkov odráža tiež dopad rôznych odpočtov (zníženie základu dane napr. o nezdaniteľné sumy, úroky z hypotekárnych úverov, príspevky na doplnkové dôchodkové poistenie ako i rôzne oslobodenia príjmov). To znamená, že skutočné daňové zaťaženie s nízkymi nominálnymi sadzbami ale s obmedzenými daňovými úľavami, odpočtami a oslobodeniami bude vyššie ako sú účinné daňové sadzby v prípade, ak pri vyšších nominálnych sadzbách sú väčšie možnosti daňových oslobodení a odpočtov. 

2.	Podiel dane k HDP

Druhý spôsob hodnotenia daňového zaťaženia príjmov fyzických a právnických osôb v konkrétnej ekonomike je možné vyjadriť ako celkovú tržbu zo zaplatených daní, t.j.  percentuálny podiel daní z hrubého domáceho produktu. Pomer agregovanej dane k HDP dáva len obmedzené informácie  o daňovom zaťažení fyzických osôb alebo právnických osôb. Podiel dane z príjmov právnických osôb k HDP je daný súčinom dvoch pomerov:

1.	daň právnickej osoby vydelená ziskom firmy pred zdanením a
2.	zisk firmy pred zdanením ako podiel z HDP.

Prvý podiel, ktorého výsledkom je priemerná daň z príjmu právnickej osoby sa bude meniť  pri zmenách nominálnej daňovej sadzby a zmenách daňového základu právnickej osoby. Zmeny tohto pomeru odrážajú predovšetkým zmeny daňovej politiky, účinnosť daňovej správy a spôsob, akým firmy reagujú na existujúce zákonné opatrenia. 

Druhý podiel, t.j. zisk firmy pred zdanením ako podiel z HDP sa bude meniť s kolísaním podielu ziskov právnických osôb na kumulovanej pridanej hodnote ekonomiky. 

Faktory, ktoré môžu ovplyvniť výšku a vývoj pomeru (podielu) dani k HDP sú nasledujúce:

a)	rozsah v akom sa poskytuje sociálna a ekonomická pomoc cestou daňových výdavkov a nie cez priame výdavky vlády
b)	či dávky sociálneho zabezpečenia podliehajú zdaneniu alebo nie
c)	vzťah medzi daňovým základom a HDP a ekonomickým cyklom
d)	miera rastu HDP
e)	sumy daňových únikov a rozsah nelegálnej ekonomiky, pričom táto sa obvykle v neúplnej miere odráža v údajoch HDP
f)	časové intervaly medzi vznikom a prijatím dane, najmä v prípade dane z príjmov právnických osôb.

Hodnotenie daňového zaťaženia a úlohy vlády v hospodárstve si vyžaduje dlhodobejší pohľad. Pomocou prvých 4 faktorov [a) až d)] sa dajú čiastočne vysvetliť štrukturálne rozdiely v pomeroch daní k HDP, ktoré nemusia vyjadrovať skutočné rozdiely v základnom daňovom zaťažení ekonomiky. Piaty faktor [e)] sa neskúma, pretože tento nevyhnutne vyžaduje posudzovanie „čiernych čísiel“, ktorých skutočné hodnoty nie sú známe. Šiesty faktor [f)] ovplyvňuje najmä jednoročné porovnanie výšky dane. Okrem uvedených faktorov je dôležité si uvedomiť, že rôzne dane majú rôzne ekonomické účinky. Z uvedeného vyplýva, že  žiadny agregovaný ukazovateľ (písm.a) až f)), ktorý môže ovplyvniť výšku a vývoj podielu daní k HDP,  sám o sebe nezohľadňuje hospodárske výdavky (náklady) súvisiace s daňou.

3. Priemerné daňové sadzby
 
	Priemerné daňové sadzby predstavujú tretiu možnosť hodnotenia daňového zaťaženia príjmov fyzických osôb a právnických osôb. 

	Priemerné daňové sadzby sa v praxi používajú hlavne na analýzu daňového zaťaženia podnikateľského sektora ako celku, kde pri zahrnutí do menovateľa dávajú presnejšiu mieru kumulovaného prebytku z podnikania ako predstavuje celkové HDP. 

Priemerné daňové sadzby zohľadňujú aj dopady úľav, napr. úľavy na daniach pri investovaní, daňové úvery, zvýhodnené odpisovanie, krátkodobé (marginálne) investovanie, daňové plánovanie a iné faktory určujúce konečnú daňovú povinnosť. Meraním daňového zaťaženia priemernými daňovými sadzbami  sa odstránia obmedzenia, ktoré vznikajú pri meraní daňového zaťaženia nominálnymi sadzbami a pomerom dane k HDP. 

	Pri výpočte priemernej daňovej sadzby pre právnickú osobu štandardný prístup znamená, určiť pomer medzi skutočne zaplatenou daňou z príjmov právnických osôb a upravenou mierou  zisku.  

	Trvalý záujem o výpočet priemerných daňových sadzieb z kapitálových príjmov, mzdových príjmov a iných agregovaných hodnôt, možno sledovať minimálne zo štyroch hľadísk.

Po prvé, nominálne daňové sadzby a hraničné účinné daňové sadzby, poskytujú  plné posúdenie faktorov, ktoré určujú daňové zaťaženie a účinky stimulácie. Nominálne daňové sadzby, i keď sú potenciálne významné pre investičné a pracovné stimuly, nezohľadňujú daňovo odpočítateľné položky.  Podobne hraničné  účinné daňové sadzby i keď zohľadňujú mnohé faktory, ktoré sa považujú za dôležité pre investičné a pracovné stimuly, môžu v určitých prípadoch dávať zavádzajúce ukazovatele stimulačných účinkov daňovej sústavy.

	Po druhé, priemerné daňové sadzby tým, že zahŕňajú skutočnú výšku vybraných daní v čitateli, v pomere k základu dane uvedeného v menovateli, implicitne zohľadňujú kombináciu účinkov nominálnych sadzieb pre dane z príjmov, daňových odpočtov a daňových úverov. 
	
	Po tretie, tvorcovia daňovej politiky chcú často  vedieť, aký dopad má daňová sústava na ekonomiku a jej činitele – napríklad: nižšia  sadzba dane pre  rôzne sociálno-ekonomické vrstvy obyvateľstva - na mieru prerozdeľovania príjmov na domácnosti spôsobenú progresívnou tabuľkou sadzieb pre dane z príjmov fyzických osôb. V skutočnosti tvorcovia daňovej politiky a verejnosť majú rovnaký eminentný záujem o spravodlivé uplatňovanie daňových programov, ako aj o rovnosť daňovej sústavy vo všeobecnosti. 

Napríklad: otázky sa vynárajú v súvislosti s tým, ako sa daňové zaťaženie delí medzi jednotlivcov a spoločnosti, medzi prácu a kapitál, a ako sa táto rovnováha mení v čase. Verejnosť tiež chce lepšie rozumieť tomu, či daňová sústava brzdí, podporuje alebo je neutrálna vzhľadom na investície a tvorbu pracovných miest, často s osobitným záujmom o daňové ošetrenie malých a stredných podnikov.

	Po štvrté je známe, že bez ohľadu na relatívne silné stránky a slabiny štatistických údajov tieto údaje sa vytvárajú, citujú, interpretujú a používajú na ovplyvňovanie diskusií o daňovej politike. V tejto súvislosti vzniká záujem o lepšie pochopenie toho, čo vstupuje do vytvárania týchto štatistických údajov, čo z nich možno získať a čo nie.

	Zvýšený konkurenčný tlak na podnikanie, ktorý sprevádza liberalizácia obchodu a investičné toky, vytvára tlak na zníženie daňovej sadzby právnických osôb  s cieľom prilákať priame zahraničné investície a na zabránenie odlivu domáceho kapitálu. Na druhej strane postupný presun daňového zaťaženia na menej mobilné činitele výroby, vrátane nízko kvalifikovanej pracovnej sily a spotreby, podporuje požiadavku na zvýšenie daňového zaťaženia právnických osôb tak,  aby sa zabezpečilo, že  právnické osoby budú platiť svoj podiel z daní určený na podporu verejných programov.

	Zistiť pravdivé resp. skutočné daňové zaťaženie právnických osôb, ktoré by umožnilo porovnanie jednotlivých výrobných činiteľov krajín a súčasne ich porovnanie v čase je veľmi náročné a ťažké. Výpočty daňového zaťaženia právnických osôb sú umelé, t.j. právnické osoby (firmy) sú len právnou formou, prostredníctvom ktorej fyzické osoby môžu vykonávať podnikanie. 

Cieľom by malo byť meranie daňového zaťaženia kapitálu s prihliadnutím nielen na dane z príjmov právnických osôb dosiahnutých na úrovni firmy, ale aj na dane z príjmov fyzických osôb z výnosov pre jednotlivých „poskytovateľov“ kapitálu. Stanovenie dane fyzickej osoby z investičných príjmov je veľmi ťažká úloha a pre dosiahnutie spoľahlivých odhadov je potrebné pracovať s mikroúdajmi. 

Vzhľadom na skutočnosť, že v jednotlivých štátoch je rôzna sadzba dane a rôzny spôsob  zdaňovania právnických osôb a rovnako aj fyzických osôb  (napr. u fyzických osôb sú rôzne položky odpočítateľné od základu dane, a to aj v nadväznosti na sociálny charakter a funkciu dane, pričom optimálne daňové zaťaženie fyzickej osoby zahrňuje aj daň z príjmov právnických osôb), preto sa daňové zaťaženie posudzuje osobitne právnických osôb a osobitne fyzických osôb.  Záujem o osobitné meranie daňového zaťaženia právnických osôb neklesá, naopak  sa zvyšuje z dôvodu trvalého tlaku firiem na udržanie nízkych sadzieb dane z príjmov právnických osôb a trvalého tlaku pracovných síl na to, aby sa zabezpečilo, že spoločnosti budú platiť svoj spravodlivý podiel.

4. Hraničné účinné daňové sadzby

Ďalším spôsobom analýzy daňového zaťaženia je spôsob založený na výpočte rozdielu medzi návratnosťou pred zdanením a po zdanení na hranici, t.j. z poslednej investovanej  jednotky, keď hraničný prínos z investície pokrýva jej hraničné náklady. Výsledné hraničné účinné daňové sadzby sa môžu vypočítať, ak sa predpokladá určitý typ investície alebo kombinácie investícií (budovy, stroje a zásoby) a pri tom aj určitý typ financovania alebo kombinácia zdrojov financovania s prihliadnutím na historické miery inflácie. 

Hraničné účinné daňové sadzby sa stanovujú výpočtom rozdielu, ktorý vytvára zdanenie medzi návratnosťou pred zdanením a po zdanení na hranici, pričom sa zohľadňujú nominálne daňové sadzby a základné pravidlá na určovanie daňových odpočtov a daňových úverov. 

Hraničné účinné daňové sadzby  sa musia interpretovať s riadnou dávkou opatrnosti, pričom sa musí pamätať na zjednodušujúce predpoklady novoklasickej teórie investovania, na ktorej je postavená metodika. Pri výpočte  hraničných účinných daňových sadzieb sa berie do úvahy len určitá časť daňovej sústavy, napr. možnosti na tvorbu rezerv a bežné metódy daňového plánovania sa zanedbávajú. Výpočty predpokladajú, že investori platia daň podľa nominálnych sadzieb. 

Na základe tohto makroekonomického hodnotenia daňového zaťaženia a dopadu daní na ekonomiku, druhá časť materiálu sa zaoberá daňovým zaťažením príjmov fyzických osôb a právnických osôb v Slovenskej republike. Pri hodnotení bola použitá jednoduchá metóda merania daňového zaťaženia príjmov meraná k HDP a metóda  pomeru dane k daňovému základu u právnických osôb a u fyzických osôb, ktoré mali okrem príjmov zo závislej činnosti a funkčných požitkov aj iné druhy príjmov a pomeru dane k priemerným hrubým príjmom u ostatných fyzických osôb - zamestnancov.

 

II. Súčasný systém zdaňovania príjmov fyzických osôb a právnických osôb

Daň z príjmov fyzických osôb a právnických osôb je koncipovaná ako „univerzálna daň“, ktorou sa zdaňujú všetky príjmy fyzických osôb a právnických osôb. Tieto príjmy, s výnimkou príjmov zo závislej činnosti a funkčných požitkov (napr. plynúcich z pracovného pomeru vo forme odmeny za prácu - mzdy) po znížení o preukázateľne vynaložené výdavky na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie zdaniteľného príjmu, ktoré sa považujú za daňové výdavky, predstavujú základ dane, ktorý sa ďalej ešte znižuje o rôzne položky (napr. u fyzických osôb o nezdaniteľné časti základu dane). Pri vyčíslení základu dane sa vychádza z riadne vedeného účtovníctva tak, ako je to bežné aj v iných krajinách.

V zákone o daniach z príjmov je osobitne ustanovený spôsob zdaňovania príjmov fyzických osôb a  právnických osôb.

A. Systém zdaňovania príjmov fyzických osôb

	Jednotlivé druhy príjmov fyzických osôb, ktoré podliehajú dani z príjmov fyzických osôb, sú rozdelené do piatich okruhov a tvoria predmet dane. Sú to príjmy plynúce
•	zo závislej činnosti a funkčné požitky
•	z podnikania a z inej samostatnej zárobkovej činnosti (napr. príjmy zo živnosti)
•	z kapitálového majetku
•	z prenájmu
•	ostatné príjmy.

Výsledná daňová povinnosť fyzickej osoby sa vyčísli zo súčtu všetkých príjmov, ktoré sa zdania jednou daňou bez ohľadu na ich druhové členenie. Týmto systémom zdaňovania je zabezpečené druhovo neutrálne hľadisko zdaňovania príjmov v závislosti iba od ich výšky progresívnou sadzbou dane. 

Základom dane (čiastkovým základom dane) je všeobecne suma, o ktorú príjmy plynúce daňovníkovi v kalendárnom roku presahujú výdavky preukázateľne vynaložené na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov. Pre každý z vyššie uvedených druhov príjmov fyzických osôb je základ dane (čiastkový základ dane) určený špecificky.

U najpočetnejšej skupiny fyzických osôb, t.j. tých, ktorí poberajú príjmy len, resp. prevažne zo závislej činnosti, sa tieto príjmy na účely výpočtu základu dane znižujú len o poistné na zdravotné poistenie, sociálne poistenie a príspevky na poistenie v nezamestnanosti a o príspevky na doplnkové dôchodkové poistenie (od 1. 1. 2001 v obmedzenej výške,  a to do 24 000 Sk ročne).

Základ dane sa ďalej znižuje u všetkých daňovníkov o nezdaniteľné časti základu dane a o hodnotu poskytnutých darov v príslušnom zdaňovacom období. 

Nezdaniteľné časti základu dane  v Sk sú:

Druh nezdaniteľnej časti základu dane

Od 1. 1. 1993

Od 1. 1. 1994

Od 1. 1. 2000 
(a v súčasnosti)

Na daňovníka | 20 400 | 21 000 | 38 760
Na vyživované dieťa | 9 000  (max. na 4 deti) | 9 000 (max. na 4 deti) | 11 400 (bez obmedzenia počtu detí)
Na ťažko zdravotne postihnuté dieťa | - | 18 000 | 22 800
Na manželku (manžela), ktorá nemá vlastný príjem presahujúci sumu nezdaniteľnej časti základu dane na daňovníka | 12 000 | 12 000 | 12 000
Na čiastočne invalidného dôchodcu | 6 000 | 6 000 | 8 400
Na držiteľa preukazu o  ťažkom zdravotnom postihnutí | - | - | 48 000
Na invalidného dôchodcu | 12 000 | 12 000 | 16 800
Na držiteľa preukazu o  ťažkom zdravotnom postihnutí | 36 000 | 36 000 | 48 000

Základ dane sa ďalej znižuje o hodnotu darov poskytnutých právnickým osobám na ustanovené účely (sociálne, športové, kultúrne, charitatívne, resp. iné taxatívne vymedzené činnosti) najviac vo výške 10 % zo základu dane (tento maximálny limit sa od roku 1993 nezmenil). 

Základ dane znížený o nezdaniteľné časti základu dane a o hodnotu darov sa zdaňuje progresívne kĺzavými daňovými sadzbami v jednotlivých daňových pásmach v závislosti od jeho výšky. Sadzba dane je v súčasnosti ustanovená v rozpätí od 12 % do 42 %. V roku 1993 bolo rozpätie ustanovené od 15 % do 47 %, v roku 1994  až 1999 bolo rozpätie od 15 % do 42 %, pričom v rokoch 1998 a 1999 sa uplatňovala tzv. milionárska daň na princípe prirážky k dani  v rozpätí od 5 % do 30 % pri základe dane prevyšujúcom sumu 1 080 000 Sk, v dôsledku čoho predstavovala v týchto rokoch najvyššia sadzba dane až 55 %.

V roku 2000 došlo k narušeniu uplatňovaného systému zdaňovania všetkých príjmov rovnakým spôsobom. V dôsledku zavedenia osobitného spôsobu zdaňovania príjmov z poľnohospodárskej výroby, lesného a vodného hospodárstva a príjmov zo živnosti sa do roku 1999 jeden základ dane z príjmov fyzickej osoby znížil o uvedené príjmy. Tým, že sa tieto príjmy zdaňujú nižšou sadzbou dane, ako keď boli súčasťou jedného základu dane, došlo k značnému zníženiu daňovej progresie príjmov. Uvedené platí aj napriek tomu, že zároveň sa zmenil spôsob ich zdaňovania, a to tým, že dani podliehajú príjmy neznížené o žiadne výdavky. 

Napr. pri zdaňovaní príjmov zo živnosti paušálnou daňou sa ustanovila sadzba dane od 2 % do 2,5 % v závislosti od výšky príjmu (v rozpätí od 500 000 Sk do 1 500 000 Sk), ktorý sa neznižuje o žiadne výdavky.  Prípadné ďalšie príjmy (napr. zo závislej činnosti alebo z predaja majetku) sa zdaňujú oddelene. Dovtedy jednotný daňový systém sa takto rozdelil na tri rôzne systémy zdaňovania.  

Od 1. januára 2001 došlo k zrušeniu osobitného zdaňovania príjmov z poľnohospodárskej výroby, lesného a vodného hospodárstva, pričom tieto príjmy sa môžu zdaňovať rovnako ako príjmy zo živnosti, t.j. paušálnou daňou, alebo polovičnou sadzbou dane. V súčasnosti sú u fyzických osôb dva systémy zdaňovania.

B. Systém zdaňovania príjmov právnických osôb

	Daň z príjmov právnických osôb je z makroekonomického hľadiska významnou daňou, prostredníctvom ktorej štát odčerpáva disponibilné zdroje daňového subjektu. Je koncipovaná ako univerzálna daň, vymedzenie daňovníkov je stanovené všeobecne a sadzba dane je lineárna vo výške 29 % zo základu dane  zníženého o odpočítateľné položky. Sadzba dane je nezávislá od organizačnej formy daňovníka, ako aj od zahraničnej účasti alebo neúčasti na jeho kapitále.   
	
	Široké vymedzenie predmetu dane pokrýva všetky príjmy. Nezahŕňajú sa do predmetu dane iba príjmy získané dedením a z darovania. 

	U daňovníkov, ktorí nie sú zapísaní v obchodnom registri alebo nepodnikajú na základe živnostenského oprávnenia, sú predmetom dane iba príjmy z činností vykonávaných za účelom dosahovania zisku, alebo z činností, ktorých vykonávaním je možné zisk dosiahnuť a príjmy z výnosov z cenných papierov. Príjmy plynúce týmto daňovníkom z vlastnej, z hľadiska ich poslania originálnej činnosti, ktorá nemôže byť predmetom súťaže s inými osobami, sú od dane oslobodené pokiaľ sú úmerné vynaloženým nákladom.  

	Vzhľadom na otvorenie sa našej ekonomiky svetu a vykonané novelizácie v nadväzujúcich právnych predpisoch pre subjekty so sídlom alebo bydliskom v zahraničí, zákon podrobnejšie a precíznejšie stanovuje príjmy, ktoré sa u týchto subjektov považujú za  príjmy zo zdrojov na území Slovenskej republiky. Uvedené príjmy sa zdaňujú osobitnou sadzbou dane vo výške 25 %. 

	Pri všeobecnom vymedzení základu dane sa vychádza z rozdielu medzi príjmami (výnosmi), ktoré nie sú predmetom dane, príjmami oslobodenými od dane a daňovými výdavkami (nákladmi) vynaloženými na ich dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie  pri rešpektovaní ich vecnej a  časovej súvislosti. Pokiaľ daňovník účtuje v sústave podvojného účtovníctva, je základom dane zisk. Treba však poznamenať, že zisk zistený podľa postupov účtovania pre podnikateľov a  vykázaný vo výkazoch finančného účtovníctva je kvalitatívne a  často aj kvantitatívne odlišný od zisku slúžiacemu ako základ pre stanovenie dane z príjmov. Daňový zisk je právnou kategóriou a jeho výška sa môže meniť v nadväznosti na zmenu daňového zákona. Premietajú sa v ňom ustanovenia stanovené zákonom o daniach z príjmov len na daňové účely. 
	Podpora nových investícií, inovácie a  podpora podnikateľskej činnosti má veľký význam pre krajiny, ktoré prechádzajú ekonomickou transformáciou. Slovenská republika spolu s ostatnými krajinami strednej a východnej Európy zaviedla mnohé stimuly pre daň z príjmov právnických osôb vo forme daňových prázdnin pre domáce a zahraničné spoločnosti. Napriek tomu skúsenosť s týmito programami je neuspokojivá. 

C. Porovnanie systému zdaňovania príjmov fyzických osôb a právnických osôb uplatňovaného v SR so zdaňovaním príjmov v iných krajinách

Porovnávanie systému zdaňovania uplatňovaného u nás so systémami vo vyspelých ekonomikách je veľmi problematické a  často zvádzajúce k nesprávnym záverom. Problém je hlavne v tom, že reálny stav v zdaňovaní príjmov ktorejkoľvek krajiny je zastretý vlastnou platnou daňovou legislatívou, ktorá sa odlišuje od iných najmä:
-	rozsahom možných odpočítateľných položiek a oslobodení od dane,
-	výškou povinnosti, resp. dobrovoľnosti príspevkov na sociálne a zdravotné poistenie,
-	uplatňovaným systémom nepriamych daní, najmä dane z pridanej hodnoty (ale aj selektívnymi spotrebnými daňami),
-	zaťaženosťou majetkovými daňami a pod. 

Nižšia sadzba dane z príjmov v iných štátoch v porovnaní so sadzbou dane uplatňovanou v SR nemusí znamenať, že aj daňové zaťaženie je nižšie ako v SR. Veľké nezrovnalosti pri snahe porovnať sa navzájom majú aj samotné vyspelé štáty vzhľadom na často rozdielnu konštrukciu daňových zákonov, a to z dôvodu, že ani tieto krajiny nemajú univerzálny jednotný daňový systém. Sú rozdiely v ponímaní napr. nezdaniteľného minima a hlavne v prístupe k jednotlivým skupinám daňovníkov (fyzických osôb) podľa výšky ich príjmu. 

Sadzby dane v roku 2000 z príjmov fyzických osôb a právnických osôb v členských krajinách EÚ | | |
Krajiny | Fyzické osoby | Právnické osoby | | | | | | |
Slovensko | 12-42% | 29% | | | | | | |
Belgicko | 25-55% | 39% | | | | | | |
Dánsko | Do 59% | 32-34% | | | | | | |
Fínsko | 5,5-38% | 28% | | | | | | |
Francúzsko | * | 33% | | | | | | |
Nemecko | 0-53% | 30%; 40% | | | | | | |
Grécko | 0-45% | 35-40% | | | | | | |
Írsko | 24-46% | 36-32% | | | | | | |
Taliansko | 19-46% | 37% | | | | | | |
Luxembursko | 10-46% | 20-30% | | | | | | |
Holandsko | 6,2-60% | 35% | | | | | | |
Portugalsko | 15-40% | 34-37,4% | | | | | | |
Španielsko | 15-39,6% | 35% | | | | | | |
Švédsko | 31% | 28% | | | | | | |
Veľká Británia | 20-40% | 30% | | | | | | |
* Sadzby sú určené tabuľkovo a nie percentuálne | | | | | | |
Sadzby dane v roku 2000 z príjmov fyzických osôb a právnických osôb v porovnateľných krajinách mimo EÚ | | |
Krajiny | Fyzické osoby | Právnické osoby | | | | | | |
Slovenská rep. | 12-42% | 29% | | | | | | |
Česká rep. | 15-32% | 31% | | | | | | |
Maďarsko | 20-40% | 18% | | | | | | |
Slovinsko | 0-15% | 25% | | | | | | |
Poľsko | 19-40% | 32% | | | | | | |
Ukrajina | 10-40% | 30% | | | | | | |

III. Daňové zaťaženie  -  makroekonomický rámec

	Makroekonomické rámce rozpočtového hospodárenia vymedzuje dynamika rastu hrubého domáceho produktu - osobitne pridanej hodnoty, miery inflácie, ako i miera nezamestnanosti. V súčasnom období transformácie našej ekonomiky si štát prostredníctvom svojich príjmov, najmä daňových, nárokuje viac ako 1/3 HDP a prostredníctvom svojich výdavkov vydáva viac ako 2/5 HDP.

	Ako možno zvyšovať dane a či je vôbec možné ešte zvyšovať príjmy štátneho rozpočtu prostredníctvom daní o tom hovorí daňová únosnosť. V medzinárodných porovnávaniach sa najčastejšie používa všeobecná daňová únosnosť ako podiel vybraných daní (daní samostatných alebo vrátane poistného na sociálne a zdravotné poistenie) na hrubom domácom produkte. 

Podiel daní na HDP možno vymedziť ako daňovú kvótu I, podiel poistného a príspevku do fondu zamestnanosti ako daňovú kvótu II a všeobecnú daňovú únosnosť ako daňovú kvótu zloženú (súčet daňovej kvóty I. a daňovej kvóty II.).

                                                Daňové kvóty v SR
Tabuľka č.1
(b.c., v mld. Sk, resp. v %)
| 1 996 | 1 997 | 1998 | 1999 | 2000
HDP^1) | 606,1 | 686,1 | 750,8 | 815,3 | 887,2
Dane celkom^2) | 136,2 | 140,1 | 149,9 | 156,3 | 170,4
Poistné + príspevok FZ | 103,1 | 109,8 | 115,4 | 120,1 | 128,2
Daňová kvóta I    (v %) | 22,5 | 20,4 | 19,9 | 19,2 | 19,2
Daňová kvóta II   (v %) | 17,0 | 16,0 | 15,4 | 14,7 | 14,4
Zložená daňová kvóta          (I+II) | 39,5 | 36,4 | 35,3 | 33,9 | 33,6

Prameň: Výpočet a údaje MF SR
^1) HDP r. 1996 – 2000 metóda ESA 95,   údaje za HDP r.1993-1995 nie sú zatiaľ prepočítané                               na metódu ESA 95
^2) Dane celkom= dane v ŠR  + podiely do rozpočtov obcí + cestná daň  (bez cla, dovoznej 
                              prirážky, bez dane z nehnuteľností a bez starých daní)                                          

Daňová kvóta I.  = podiel daní celkom na HDP
Daňová kvóta II.=  podiel poistného + príspevok FZ na HDP.

	Z uvedeného vývoja štruktúry zloženej daňovej kvóty vyplýva, že daňová kvóta II.    je vyššia   (pokles 2000-1996 je –2,6 boda) ako daňová kvóta I (pokles 2000-1996 je –3,3 boda).  

 	IV. Daňové zaťaženie príjmov fyzických osôb a právnických    
                                                  osôb

A.	Fyzické osoby – daňové zaťaženie podľa  skutočne vykázaných príjmov                                daňovníka

1.  Daňové zaťaženie zamestnancov

	Daňové zaťaženie zamestnancov - najpočetnejšej skupiny daňovníkov  - dane z príjmov fyzických osôb pre účely analýzy je definované ako pomer dane k priemerným hrubým príjmom zamestnancov. 

Zamestnancami sú fyzické osoby, ktorým príjmy plynú zo závislej činnosti.

Rok | Priemerný | Základ dane znížený o | Daň v Sk | Priemerné
| mesačný | povinné poistné a | (ročná | daňové zaťaženie
| príjem v Sk | nezdaniteľné časti | sadzba | v %
| | na daňovníka a na 2 deti v Sk | dane) |
1996 | 8 154 | 3 926 | 589 | 7,2%
1997 | 9 226 | 4 869 | 730 | 7,9%
1998 | 10 003 | 5 553 | 860 | 8,6%
1999 | 10 728 | 6 191 | 987 | 9,2%
2000 | 11 430 | 4 837 | 580 | 5,1%

	Táto časť hodnotenia daňového zaťaženia príjmov fyzických osôb vychádza z porovnania zo skutočne zaplatenej dane a základu dane (z priemerného mesačného hrubého príjmu)  a dáva obraz o reálnom zaťažení príjmov fyzických osôb.

	Ako z uvedenej tabuľky vyplýva, priemerné mesačné hrubé príjmy v roku 2000 oproti roku 1996 vzrástli o 3 276 Sk, t.j. indexom 1,4,  pričom z priemerného mesačného príjmu daň poklesla o 9 Sk indexom 0,9 a priemerné daňové zaťaženie sa znížilo o 2,1 % indexom 0,7. 

	Rýchlejší rast dane z príjmov vyplýva najmä z uplatňovaného spôsobu zdanenia príjmov fyzických osôb progresívnou sadzbou, t.j. tým, že zvýšením príjmov sa ich časť presunula do daňového pásma s vyššou sadzbou dane, čo malo v konečnom dôsledku dopad na vyšší index rastu dane.

	 Priemerné daňové zaťaženie v uvedenom období sa pohybovalo do roku 1999 okolo 11% , v roku 2000 pokleslo  na 6,6 %.   Z uvedeného je zrejmé, že prijaté zákonné opatrenia    mali pozitívny dopad na daňové zaťaženie príjmov fyzických osôb zo závislej činnosti.

	Priemerné daňové zaťaženie príjmov fyzických osôb zo závislej činnosti v roku 2000 pokleslo oproti roku 1999 z 11,6% na 6,6%,  t.zn. sa znížilo o 5%.  Dôvodom skutočného zníženia daňového zaťaženia príjmov fyzických osôb zo závislej činnosti je zvýšenie základnej odpočítateľnej položky, zníženie sadzby dane v prvom pásme a zvýšenie odpočítateľnej položky na dieťa.

1.1. Faktory oplyvňujúce daňové zaťaženie zamestnancov

Daňové zaťaženie zamestnancov ovplyvňuje najmä:
- tempo rastu hrubých príjmov,
- výška nezdaniteľných častí základu dane, 
- sadzba dane,
- daňové pásma.

Z priemerného daňového zaťaženia zamestnancov vyplýva, že v sledovanom období príjmy fyzických osôb - zamestnancov v závislej činnosti v dôsledku vývoja ekonomiky vykazovali  rast.

	Mechanizmus zdaňovania príjmov fyzických osôb vo väzbe na rastúce príjmy, predovšetkým platy a odmeny v zamestnaneckej sfére, má ten efekt, že príjmy vo vyšších daňových pásmach, resp. časť týchto príjmov podlieha zdaneniu vyššou daňovou sadzbou, dôsledkom čoho rastie aj daňové zaťaženie týchto príjmov. Pritom takýto efekt vyvoláva samotný fakt rastu nominálnych príjmov pri nezmenených sadzbách dane.

   	Výška základnej nezdaniteľnej sumy daňovníka  v roku 1993 vychádzala z priemernej výšky životného minima na jednotlivca (1 200 Sk na zabezpečenie výživy + 500 Sk na domácnosť, t.j. spolu  1 700 Sk mesačne, 20 400 Sk ročne). V roku 1996 bola táto suma pri rovnakej metodike spolu 2 180 Sk mesačne, t.j. 26 160 Sk ročne. Životné minimum v roku 1999  pri zmenenej metodike predstavuje 3 490 Sk mesačne, t.j. 41 880 Sk ročne, čo je rast oproti sume platnej v roku 1996 o 105,2 %. Výška základnej nezdaniteľnej sumy v roku 1999 nezodpovedala tomuto rastu (zvýšenie sumy 20 400 Sk na 21 000 Sk predstavuje rast 2,94 %). Nezodpovedá tomu ani rast minimálnej mzdy z 2 200 Sk v roku 1993 na sumu minimálnej mzdy v roku 1999 v sume 3 600, čo je o 63,64 % viac. V roku 2000 sa životné minimum oproti roku 1999 nemenilo (41 880 Sk). Minimálna mzda v roku 2000 vzrástla na 4 400 Sk, čo je oproti roku 1999 (3 600 Sk) viac o  22,22%.  Suma nezdaniteľnej časti základu dane ročne na daňovníka sa v roku 2000 zvýšila zo sumy 21 000 Sk na sumu 38 760 Sk.  

	Od roku 1993 až do roku 2000 neboli, okrem základnej nezdaniteľnej sumy, ostatné  nezdaniteľné sumy upravované -  zvyšované (s výnimkou zavedenia sumy nezdaniteľnej sumy na dlhodobo ťažko postihnuté dieťa, manželku a invaliditu), a to napriek tomu, že došlo k zmenám  vo výške životného minima,  ako aj k rastu nákladov na domácnosť.

	Sadzba dane z príjmov fyzických osôb je konštruovaná tak, aby zabezpečovala primerané krytie potrieb štátneho rozpočtu pri zabezpečení schopnosti daňovníka bez osobitnej ujmy znášať v cenách tovarov a služieb zahrnuté nepriame dane bez toho, aby bol negatívne ovplyvnený  dopyt a  ponuka.

	Určenie daňových pásiem a sadzieb daní  z príjmov fyzických osôb vychádzalo najmä z toho princípu, že príjmy v nižších pásmach sú zdaňované nižšou sadzbou dane, kým daňová sadzba v najvyšších príjmových skupinách zodpovedá zhruba zdaneniu na úrovni dane z príjmov právnických osôb. Uvedené pravidlo platilo do konca roku 1999.

2. Daňové zaťaženie fyzických osôb, ktoré poberali aj iné príjmy ako príjmy zo závislej činnosti
 
	Daňové zaťaženie fyzických osôb, ktoré podali daňové priznanie, sa definuje na účely analýzy ako pomer dane k základu dane. Základ dane tvoria príjmy znížené o výdavky vynaložené na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov.

	Základ dane zahrňuje všetky zdaniteľné príjmy uvedené v daňovom priznaní. Sú to príjmy zo závislej činnosti tých daňovníkov, ktorí okrem príjmov zo závislej činnosti  majú aj iné zdaniteľné príjmy, alebo len príjmy zo závislej činnosti tých daňovníkov, ktorí poberali takéto príjmy od viacerých platiteľov a svoju celoročnú daňovú povinnosť nevysporiadali prostredníctvom svojho zamestnávateľa na základe ročného zúčtovania preddavkov, ale podaním daňového priznania. Priemerné daňové zaťaženie tejto skupiny daňovníkov  bolo v rokoch 1996-1999 okolo 25 %, v roku 2000 sa znížilo na 23,7 %.

Rok | Základ dane v tis. Sk | Daňová povinnosť | Priemerné daňové zaťaženie v %
1996 | 30 001 910 | 7 323 427 | 24,4
1997 | 32 518 702 | 8 088 866 | 24,9
1998 | 33 003 918 | 8 266 459 | 25,0
1999 | 34 062 289 | 8 649 690 | 25,4
2000 | 29 122 342 | 6 910 812 | 23,7

	V súvislosti s týmto údajom, najmä pokiaľ ide o porovnanie daňového zaťaženia (zhruba 22 %) s daňovým zaťažením zamestnancov v závislej činnosti (9,6 % až 11,0 %), treba mať na zreteli rozdiely pri vyčísľovaní základu dane z príjmov fyzických osôb zo závislej činnosti  (zamestnancov) a ostatných daňovníkov, predovšetkým podnikateľov a iných samostatne zárobkovo činných osôb.

	Kým v skupine daňovníkov - zamestnancov v závislej činnosti zákon umožňuje znížiť  hrubé príjmy v podstate iba o povinné platby do poistných fondov, resp. o príspevok na poistenie v nezamestnanosti, v druhej spomínanej skupine daňovníkov podávajúcich daňové priznanie,  je možné znížiť  príjmy o skutočné výdavky na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie zdaniteľných príjmov. 

3.  Daňové zaťaženie fyzických osôb - ktoré podali daňové priznanie k paušálnej dani - len živnostníci

	Daňové zaťaženie tejto skupiny daňovníkov je na účely analýzy definované ako podiel dane na hrubých príjmoch. Vybrané hrubé príjmy nie sú znížené o výdavky. Túto skupinu daňovníkov predstavujú fyzické osoby podnikajúce podľa živnostenského zákona (napr. drobní remeselníci, obchodníci), ktorí platia od roku 2000 paušálnu daň. Vykázané hrubé príjmy nie sú znížené o výdavky. 

	V roku 2000 podalo priznanie k paušálnej dani 1 749 daňovníkov. Príjmy týchto daňovníkov predstavovali sumu 520,77 mil. Sk a paušálna daň sumu 11,44 mil. Sk. Daňové zaťaženie týchto daňovníkov vyčíslené ako pomer paušálnej dane k príjmom (bez uplatnenia výdavkov) je 2,2 %.

4. Faktory ovplyvňujúce daňové zaťaženie príjmov z podnikania a z inej samostatnej zárobkovej činnosti

	Príjmy z podnikania a z inej samostatnej zárobkovej činnosti predstavujú významnú časť príjmov fyzických osôb podliehajúcich zdaneniu. Vzhľadom na značné odlišnosti pri zdaňovaní jednotlivých druhov príjmov, ktoré  patria do tejto skupiny, sú rozdelené na :
 - príjmy z podnikania
 - príjmy z inej samostatnej zárobkovej činnosti.

	Toto delenie príjmov má z hľadiska zdanenia dôležitý význam v nadväznosti na možnosť zníženia základu dane z príjmov a na odpočet straty, ktoré sú významným faktorom ovplyvňujúcim daňové zaťaženie. 

	Zníženie základu dane si môžu uplatniť len daňovníci s príjmami z podnikania, kým odpočet straty si môžu uplatniť daňovníci s obidvoma druhmi uvedených príjmov.

4.1 Zníženie základu dane

	Významným nástrojom pôsobiacim na zníženie daňového zaťaženia  je nezdanenie časti príjmov, ktoré sú dosiahnuté z podnikateľskej činnosti v prvých troch rokoch vzniku daňovej povinnosti.

	Nezdanenie časti príjmov sa uplatňuje formou zníženia základu dane z príjmov dosiahnutých podnikateľskou činnosťou (čím sa zníži aj daňová povinnosť) s podmienkou, že prostriedky,  ktoré  predstavujú  sumu  zníženia,  použije  daňovník  pri  rozvoji podnikania na obstaranie hmotného a nehmotného majetku odpisovaného podľa zákona a že bude v podnikateľskej činnosti počas  doby troch rokov pokračovať. Týmto sa daňovníkovi zvýšia disponibilné prostriedky potrebné  na rozbehnutie podnikateľskej činnosti v prvých rokoch podnikania. 

	Takáto podpora je osobitne významná v období nedostatku úverových zdrojov v ekonomike, ktoré je súčasne spojené s vysokou mierou úrokových sadzieb.

	Počet  daňovníkov, ktorí si uplatnili zníženie základu dane a  objem zníženia dane vplyvom daňovej úľavy, je uvedené v nasledujúcej tabuľke.

 Počet daňovníkov, ktorí  si uplatnili zníženie základu dane  a celková suma  zníženia dane                                              

Zníženie základu dane o | | r. 1996 | r. 1997 | r.1998 | r. 1999 | r. 2000
50% | Počet daňovníkov | 7 201 | 6 616 | 4 878 | 3 068 | -
| Zníženie dane v tis. Sk | 125 609 | 91 550 | 65 327 | 47 662 | -
30% | Počet daňovníkov | 7 385 | 7 077 | 5 705 | 3 432 | 2 127
| Zníženie dane v tis. Sk | 118 640 | 102 728 | 62 756 | 41 312 | 34 157
25% | Počet daňovníkov | 4 906 | 6 091 | 5 324 | 3 347 | 2 380
| Zníženie dane v tis. Sk | 71 187 | 81 982 | 62 015 | 33 640 | 29 569

Prameň : spracoval DR SR 

	Ako je z tabuľky zrejmé, v roku 1996 túto výhodu uplatnilo 7 201 daňovníkov pri úhrnnej sume zníženia dane o 125,6  mil. Sk pri 50 %-nom  znížení základu dane. 

	V roku 1997 došlo k poklesu počtu daňovníkov uplatňujúcich si uvedenú výhodu  asi o 585 daňovníkov a celková suma zníženia dane predstavuje 91,5 mil. Sk, v roku 1998 došlo k ďalšiemu poklesu daňovníkov, ktorí si uplatnili zníženie dane, a to o 1 738 daňovníkov a zníženie dane predstavuje 65,3 mil. Sk a v roku 1999 sa počet daňovníkov opäť znížil o 1 810 a zníženie dane predstavuje 47,6 mil. Sk. Uvedená úľava bola s účinnosťou od 1. 1. 2000 zrušená s tým, že daňovníci, ktorí si túto úľavu začali uplatňovať pred 1. 1. 2000, môžu v jej uplatňovaní pokračovať, to znamená, že táto úľava ostáva v platnosti do 31. 12. 2001, t.j. v rokoch 2000 a 2001 si daňovníci môžu uplatniť úľavu vo výške 30 % a 25 %.           

V počte daňovníkov, ktorí si uplatnili 30 % zníženie základu dane nastal v roku 1997 tiež pokles (o 308 daňovníkov). Suma zníženia dane u týchto daňovníkov v roku 1997 predstavovala 102,7  mil. Sk. V roku 1998 došlo k ďalšiemu  poklesu počtu daňovníkov, ktorí si uplatnili zníženie dane, a to o 1 372 daňovníkov a k zníženiu dane o 62,7 mil. Sk, v roku 1999 sa počet daňovníkov znížil o 2 273, pričom zníženie dane predstavuje 41,3 mil. Sk a v roku 2000 sa počet daňovníkov znížil o 1 305 a zníženie dane predstavuje sumu 34,2 mil. Sk.

	 U daňovníkov, ktorí si uplatnili  25 % zníženie základu dane, v roku 1996 toto zníženie predstavuje sumu 71,1 mil. Sk, v roku 1997 je to suma 81,9 mil. Sk. V roku 1998 dochádza k poklesu počtu daňovníkov, ktorí si uplatnili zníženie základu dane o 767 daňovníkov a zníženie dane predstavuje sumu 62,0 mil; v roku 1999 došlo opäť k poklesu daňovníkov o 1 977 a zníženie dane predstavuje 33,6 mil. Sk. Rovnako aj v roku 2000 došlo k poklesu počtu daňovníkov o 967, pričom zníženie dane predstavuje sumu 29,6 mil. Sk.
                                                             
            Zníženie základu dane o stanovené percento (50, 30, 25) ovplyvňuje výslednú daňovú povinnosť podnikateľov  vyššou mierou, čo je spôsobené  progresívne kĺzavou daňovou sadzbou.

	Pri 50 %-nom znížení základu dane dochádza k zníženiu daňovej povinnosti v rozpätí od  56,12 %  (pri  základe  dane  2 000 000 Sk)  do 76,92 % (pri základe dane 60 000 Sk), pri 
30 %-nom znížení základu dane sa daňová povinnosť znižuje v rozpätí od 33,84 % do 46,15 %  a pri 25 %-nom znížení základu dane dochádza k zníženiu daňovej povinnosti v rozpätí od 8,2 % do 38,46%. To znamená, že zníženie základu dane je pri používaní progresívnej sadzby dane účinnejšie, ako zníženie výslednej daňovej povinnosti.

	V roku dosiahnutia zdaniteľného príjmu uplatnením tohto vplyvu  klesá daňové zaťaženie daňovníka, čo mu umožňuje sumu prostriedkov, ktoré nemusel v danom roku odviesť do štátneho rozpočtu, vynaložiť na rozvoj podnikania.

	Výhodou tohto stimulačného daňového nástroja je, že:

- podnikateľ  tieto  prostriedky  nemusí vynaložiť bezprostredne v nasledujúcom zdaňovacom    období,   ale   prípadne s  ďalšími  naakumulovanými  prostriedkami  až  v  ďaľších   rokoch,    najneskôr však do troch rokov od roku, za ktorý si znížil daňovú povinnosť,

- existuje  možnosť ponechania  si týchto prostriedkov po dobu troch rokov aj bez toho, že by   ich  musel  daňovník  vynaložiť  na  zákonom ustanovený účel. V prípade ich použitia na iný,    než stanovený účel, ich daňovník po troch rokoch vráti bez uplatnenia  sankcie,

- poskytnuté  zvýhodnenie  plní   aj  funkciu   výhodného  bezúročného  úveru,  ktorý    môže   daňovník   použiť na preklenutie prípadnej dočasnej platobnej neschopnosti.

	Nevýhodou tohto nástroja - možnosti zníženia základu dane z príjmov z             podnikania v prvých troch rokoch vzniku daňovej povinnosti - je, že:

-	takáto  forma  zníženia  daňovej  povinnosti nedostatočne motivuje záujem daňovníkov o                          investovanie prostriedkov predstavujúcich sumu zníženej dane,

-   mnohí  začínajúci  podnikatelia   nemajú   možnosť  využiť  tento nástroj, nakoľko v prvých    rokoch podnikateľskej činnosti  dosahujú nižšie príjmy, resp. vykazujú daňovú stratu,

-    vzhľadom    na    podmienky   (právnu   konštrukciu),   ktoré   zákon   vyžaduje  splniť   na     uplatnenie  daňovej  úľavy,  vzniká  s   jeho uplatnením v praxi množstvo  právnych aj             iných problémov.

        Z tohto dôvodu sa javí účinnejšie:
         
- presunúť možnosť využitia takéhoto "zvýhodnenia" na neskoršie obdobia (napr. až od            tretieho, príp.piateho roku vzniku daňovej povinnosti na 3 zdaňovacie obdobia), kedy je        objem dosiahnutého zisku daňovníka v porovnaní s prvými rokmi vzniku daňovej povinnosti   vyšší,   čím by sa aj suma zníženia daňovej povinnosti zvýšila , alebo 

-  poskytovať daňové zvýhodnenia v príslušnom zdaňovacom období vo väzbe na obstaraný      hmotný majetok, napríklad stanovením určitého percenta zo vstupnej ceny odpisovaného        majetku pri jeho obstaraní.

4.2 Odpočet straty
	
	Ďalším pomerne významným nástrojom zníženia daňového zaťaženia, a to aj  z hľadiska  podpory záujmu  o  podnikanie,  je  umožnenie znížiť základ dane o stratu,  resp.   jej určitú časť aj z predchádzajúcich zdaňovacích období, vykázanú z podnikania a z inej samostatnej zárobkovej činnosti. 

	Doba odpočítavania straty bola pôvodne ustanovená maximálne na obdobie piatich rokov tak, že stratu bolo možné odpočítať od základu dane v ktoromkoľvek roku tohto 5 ročného obdobia vo výške určenej daňovníkom.

     Takýto spôsob odpočítavania straty mohol byť významným motivujúcim  činiteľom ovplyvňujúcim záujem o ďalší rozvoj podnikania v obdobiach, keď sú príjmy vyššie ako výdavky.
 
         V súčasnosti sa môže síce strata uplatniť v období 5 rokov nasledujúcich po jej vykázaní, ale iba rovnomerne t.j. 1/5 ročne. Pokiaľ v tomto 5 ročnom období vznikne ďalšia strata, túto už nie je možné odpočítať od základu dane.

         Dôsledkom týchto obmedzení často dochádza k tomu, že podnikateľ si vykázanú  stratu alebo jej časť nemôže uplatniť  (umoriť),  i  keď by mu to vykázaný zisk v nasledujúcich rokoch umožňoval.

 Odpočet straty (údaje podľa  daňových priznaní)                   

Rok | Počet daňovníkov uplat. Odpočet straty | Výška uplatnenej straty v tis. Sk
1996 | 43 980 | 1 584 947
1997 | 49 526 | 1 655 764
1998 | 51 811 | 1 707 938
1999 | 181 995 | 6 470 579
2000 | 3 748 | 754 989

Prameň : spracoval  DR SR

	Možnosť uplatnenia odpočtu straty využilo v rokoch 1996 až 2000 spolu 331 060 daňovníkov v celkovej  výške straty v sume 12 174 217 tis. Sk. Z  tohto vyplýva, že tento nástroj umožnil uvedeným podnikateľom dodatočne použiť cca 12,2  mld. Sk a tým znížiť ich daňové zaťaženie.

4.3 Iné faktory ovplyvňujúce daňové zaťaženie

	Okrem  možnosti  znížiť  základ  dane a  možnosti odpočtu straty, daňové zaťaženie ovplyvňujú aj:
- prijaté  dotácie  z  verejných  prostriedkov  napr.  príspevky  z   úradov  práce  na vytvorenie   pracovných miest,
- účelové dotácie samostatne hospodáriacim roľníkom alebo podpory zo štátnych fondov, 
- oslobodené   príjmy  plynúce počas prvých piatich rokov prevádzkovania zariadení pozitívne   ovplyvňujúcich  -  ochraňujúcich  životné  prostredie (malé vodné elektrárne,  regeneračné a    recyklačné zariadenia spracúvajúce látky poškodzujúce ozónovú vrstvu Zeme a pod.).

  Na daňové zaťaženie fyzických osôb v širších  súvislostiach vplýva aj spôsob uplatňovania výdavkov k dosahovaným príjmom, resp. zákonom daná možnosť a rozsah odpočítavania si výdavkov od zdaniteľných príjmov.

	V prípade príjmov  z  podnikania , inej samostatnej zárobkovej činnosti, alebo príjmov z prenájmu hnuteľných vecí a nehnuteľností platí v zásade ten istý rozsah výdavkov na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, ako je to u právnických osôb. Naviac fyzické osoby podnikatelia alebo fyzické osoby, ktoré majú príjmy z prenájmu, pokiaľ si nepreukazujú skutočné výdavky, môžu si uplatniť výdavky percentom z príjmov, tzv. paušálne výdavky.

	Vzhľadom na charakter príjmov zo závislej činnosti, daňový zákon u tejto najväčšej skupiny daňovníkov umožňuje odpočítavať z príjmu daňovníka povinné  platby na sociálne a zdravotné poistenie.  

	Na zníženie daňového zaťaženia má vplyv aj úľava na dani pri zamestnávaní zamestnancov so zmenenou pracovnou schopnosťou (o sumu 7 000 Sk za každého pracovníka) alebo so zmenenou pracovnou schopnosťou s ťažším zdravotným postihnutím (o sumu 18 000 Sk za každého pracovníka).

Úľavu pri zamestnávaní zamestnancov so zmenenou pracovnou schopnosťou si za roky 1996 až 2000 uplatnilo ročne cca 1000 daňovníkov. Úľava predstavovala ročne priemer 10 mil. Sk. 

	Je  dôležité uviesť, že analýza nezohľadňuje príjmy, ktoré sú zdaňované osobitnou sadzbou dane (zrážková daň) podľa zákona o daniach z príjmov. Vykonaním zrážky dane priamo pri zdroji je daňová povinnosť vysporiadaná a tieto príjmy už nie sú pripočítavané k ostatným zdaniteľným príjmom, ktoré sa uvádzajú v daňovom priznaní. 

	Významnú položku týchto príjmov tvoria najmä :
- príjmy,  ktorých  úhrnná   výška  od  jedného  zamestnávateľa  nepresiahne  v   kalendárnom   mesiaci   3 000  Sk, resp. 4 000 Sk od roku 2000  (sú  to  prevažne  príjmy  plynúce na základe dohody o vykonaní práce a   pod.),
- príjmy plynúce z  príspevkov   do   novín,  časopisov,  rozhlasu  a  televízie,  ktorých              úhrnná   výška   nepresiahne u toho istého platiteľa 3 000 Sk (4 000 Sk od roku 2000) v kalendárnom mesiaci ,
- odmeny  (tantiémy)  členov   štatutárnych  orgánov  a ďalších orgánov právnických osôb bez   ohľadu na ich výšku (od 1.1.1999 už zdaňované bežným preddavkovým spôsobom),

	 Posledné dva vyššie citované druhy príjmov ovplyvňujú výšku použiteľných prostriedkov na  investovanie, pretože  vyplácané podiely na zisku  a vyplácané tantiémy a im podobné odmeny členov štatutárnych orgánov a ďalších orgánov právnických osôb, nemožno podľa zákona považovať za výdavky (náklady) vynaložené na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov. To teda znamená, že tieto výdavky znižujú objem prostriedkov disponibilného zisku, ktorý možno použiť na obstaranie  hmotného a nehmotného majetku, pozemkov, technické zhodnotenie a pod.

4.4	Úľava na paušálnej dani

V roku 2000, po zavedení osobitného spôsobu zdaňovania príjmov živnostníkov paušálnou daňou, si mohli daňovníci, ktorým živnostenské oprávnenie vzniklo prvýkrát po 31. decembri 1999, uplatniť úľavu na paušálnej dani po splnení ustanovených podmienok. Túto možnosť z celkového počtu 301 daňovníkov, ktorí začali prvýkrát podnikať v  roku 2000 využili len 3 daňovníci a úľava na dani predstavovala sumu 24 000 Sk.

B. Daňové zaťaženie príjmov  právnických osôb

	Daňové zaťaženie príjmov právnických osôb je definované ako pomer dane k daňovému základu vyjadrený v percentách. 

Pri analýze daňového zaťaženia právnických osôb sa vychádza: 
- z počtu daňovníkov, ktorí podali daňové priznanie,
- zo sumáru  ziskov (bez  kompenzácie strát)  a  z  daňového  základu  upraveného  o pripočítateľné položky,
- z  vykázanej  daňovej  povinnosti.

1. Faktory ovplyvňujúce daňové zaťaženie

	Daňové zaťaženie vo všeobecnosti je závislé od toho ako sa určí základ dane a aká je sadzba dane.

Základ dane ovplyvňuje najmä:

- rozsah zákonom uznaných výdavkov (nákladov) vynaložených na dosiahnutie, zabezpečenie    a  udržanie príjmov, o ktoré môžu byť znížené príjmy,
- rozsah zákonom stanovených oslobodení od dane,
- rozsah zákonom stanovených úľav na dani,
- rozsah zákonom stanovených ďalších odpočítateľných položiek , ktoré si môže daňovník         odpočítať od základu dane.

	Rozsah výdavkov, o ktoré môže daňovník znížiť svoje príjmy, sa viaže k ich preukázanosti daňovníkom a je závislý na charaktere činnosti konkrétneho  daňovníka. V zákone sú výdavky iba rámcovo vymedzené s výnimkou tých výdavkov, ktoré sú taxatívne vymenované (napr. spotreba energie, mzdy), alebo limitované (napr. odpisy).

	V súčasnosti platný rozsah oslobodení od  dane je pomerne široký a v prevažnej miere sa vzťahuje k príjmom právnických osôb nezriadených na podnikanie. Teda k príjmom tých daňovníkov, u ktorých sa štát zriekol príjmu v záujme zníženia daňového bremena a podpory rozvoja činnosti týchto subjektov. Ide napr. o príjmy plynúce z nájomného za družstevné byty a garáže, členské príspevky prijaté záujmovými združeniami, príjmy plynúce z energetických zdrojov, ktoré majú pozitívny vzťah k životnému prostrediu a ďalšie.

	Okrem uvedeného štát môže urobiť aj také rozhodnutia, ktoré v konečnom dôsledku majú vplyv na daňové zaťaženie daňovníkov na základe vopred stanovených konkrétnych podmienok a pre vybraný okruh daňovníkov (napr. oslobodenie od dane).

	Takéto opatrenie - úplné oslobodenie od dane, alebo oslobodenie od dane za konkrétnych podmienok - bolo realizované v roku 1993 nariadením vlády SR č.145/1993 Z. z. a bolo smerované pre novovzniknuté podnikateľské subjekty  vo vybraných okresoch s cieľom znížiť nezamestnanosť. Po splnení tohto cieľa, predmetné nariadenie vlády sa zrušilo.

	V záujme rozvoja podnikateľskej činnosti a najmä s cieľom podporiť prílev zahraničných investícií do nových podnikov,  sa vykonala novelizácia zákona č.286/1992 Zb. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov, ktorou sa prijatím ustanovenia § 35a  s účinnosťou už od 1.7.1998 zaviedli úľavy na  dani z príjmov pre právnické osoby - tzv. daňový úver. Úľavy na dani z príjmov (daňový úver) sú poskytované  aj po účinnosti nového zákona o daniach z príjmov  (zákon č.366/1999 Z.z., § 35), ktorý nadobudol účinnosť k 1.1.2000. K 1.1.2001 bol zákon doplnený o § 35a, ktorý zmiernil podmienky, za ktorých si môže daňovník uplatniť nárok na daňovú úľavu. Ide o formu oslobodenia od dane z príjmov právnických osôb v rozsahu 100% daňovej povinnosti počas piatich po sebe nasledujúcich zdaňovacích období, počnúc zdaňovacím obdobím, v ktorom daňovník prvýkrát vykáže základ dane a daň, ak splní zákonom stanovené podmienky pre jeho čerpanie. Čerpanie daňového úveru je možné predĺžiť počas ďalších piatich po sebe nasledujúcich zdaňovacích období vo výške 50% vykázanej dane.

	Daňové zaťaženie ovplyvňuje aj rozsah poskytnutých úľav na dani. Poskytnutím úľavy sa sleduje zámer štátu participovať na daňovom zaťažení daňovníkov v tých prípadoch, v ktorých je to celospoločensky žiadúce. Ide napr. o podporu štátu pri vytváraní pracovných podmienok pre osoby so zmenenou pracovnou schopnosťou a so zdravotným postihnutím.

Prehľad o úľavách a oslobodení od dane z príjmov právnických osôb (ďalej úľava)

Úľava | 1 996 | 1 997 | 1998 | 1999
| počet daňovníkov | úľava v tis. Sk | Počet Daňovníkov | Úľava v tis.Sk | Počet daňovníkov | Úľava v tis. Sk | počet daňovníkov | Úľava v tis. Sk
a) zamestnávanie pracov. so zmenenou prac. schopnosťou | 1552 | 790 152 | 1577 | 836 011 | 1 612 | 1 134 607 | 1 593 | 1 204 723
b) podľa nar. vlády SR č. 145/1993 Z.z. | 494 | 732 716 | 218 | 729 097 | 110 | 513 294 | 119 | 1 607 507
c) podľa nar.vlády SR č.192/1998 Z.z. | - | - | - | - | 4 | 180 | 2 | 1 320 942
d)  podľa zákona č. 173/1998 Z. z. § 35a (r. 331 od 1. 7. 1998) | - | - | - | - | - | - | 1 | 117
e)  podľa zákona č. 64/1999 Z. z.§ 35b (r. 332 od 1. 4. 1999) | - | - | - | - | - | - | 1 | 1 015
Prameň: údaje z daňových priznaní spracovalo DR SR                                                            

Úľava | 2000
| počet daňovníkov | úľava v tis. Sk
a) zamestnávanie pracov. so zmenenou prac. schopnosťou | 1845 | 108 985
b) podľa nar. vlády SR č. 145/1993 Z.z. | 45 | 1 687  543
c) podľa nar.vlády SR č.192/1998 Z.z. | - | -
d)  podľa zákona č. 173/1998 Z. z. § 35a (r. 331 od 1. 7. 1998) | - | -
e)  podľa zákona č. 64/1999 Z. z.§ 35b (r. 332 od 1. 4. 1999) | - | -
f) podľa zákona č.366/1999 Z.z., § 35 ods.1-13 (daň.úver) | 7 | 916  685
g) podľa zákona č.366/1999 Z.z. § 35 ods.14 a 15 (20% vývoj) | 39 | 6 453
Prameň: údaje z daňových priznaní spracovalo DR SR                                                            

	Základ dane aj u právnických osôb je možné upravovať (znižovať)  umožnením odpočtu straty, čo má vplyv v konečnom dôsledku na celkové daňové zaťaženie právnických osôb.

Počet daňovníkov uplatňujúcich odpočet straty a výška odpočítanej straty

Rok | Počet  daňovníkov | Výška odpočítanej straty v tis. Sk
1 996 | 5 493 | 1 370 448
1 997 | 7 048 | 1 685 357
1 998 | 7 821 | 2 085 072
1 999 | 7 897 | 2 486 433
2 000 | 8 596 | 3 982 326

Sadzba dane je stanovená percentom.  Pri stanovení výšky sadzby dane sa prihliada na základ dane. V roku 1994 sa znížila sadzba dane zo 45 % na 40 %, čo malo následne vplyv na celkové zaťaženie daňovníkov daňou z príjmu (pokles daňového zaťaženia).                        

	Vybrané druhy príjmov sú zdaňované osobitnou sadzbou dane, ktorá je podstatne nižšia ako základná sadzba dane. Nižšou sadzbou dane sa  sleduje zvýhodnenie vybraných druhov príjmov (napr. príjmy z kapitálového majetku), alebo  zvýhodnenie aj okruhu daňovníkov podnikajúcich v určitých  oblastiach napr. zabezpečujúcich výživu obyvateľstva. Ako príklad možno uviesť  rastlinnú a živočíšnu výrobu vrátane ďalších nadväzujúcich činností. Uplatnenie zníženej sadzby dane v konečnom dôsledku znižuje celkové daňové zaťaženie  daňovníkov.

2. Vývoj daňového zaťaženia  príjmov právnických osôb

Základ dane a daňová povinnosť v rokoch 1993 – 2000

Rok

Základ dane
v tis. Sk

Daňová povinnosť
       v tis.Sk

Daňové zaťaženie (v %)^xx)

1993 | 61 977 293 | 27 349 575 | 44,1
1994 | 64 823 338 | 30 172 675 | 46,5
1995 | 77 483 594 | 39 094 646 | 50,5
1996 | 59 375 612 | 26 248 617 | 44,2
1997 | 57 976 113 | 25 556 770 | 44,1
1998 | 51 140 246 | 25 768 704 | 50,4
1999 | 58 040 111 | 25 460 825 | 43,4
2000 | 89 110 212 | 23 860 308 | 26,8

      Pre účely hodnotenia  sa vychádza z porovnania základu dane a daňovej povinnosti.

^xx)  Daňové zaťaženie je vypočítané na základe matematického prepočtu, t.j. daňová     
      povinnosť/základ dane = daňové zaťaženie

Z  porovnania daňového zaťaženia je zrejmé, že počnúc rokom 2000 došlo k zníženiu daňového zaťaženia dane z príjmov právnických osôb z 50,4%  v roku 1998  na 26,8% v roku 2000, pričom zároveň došlo k výraznejšiemu nárastu základu dane.

Tvrdenia, podľa ktorých zníženie sadzby dane neovplyvní výšku príjmov štátneho rozpočtu, nie je opodstatnené. Na základe dlhodobých analýz výšky základu dane vidieť, že v roku 1993, 1994, 1995 daňovníci, ktorým vznikla daňová povinnosť vykázali základ dane v rozsahu 60-70 mld. Sk, a to pri  rovnakej, resp. vyššej sadzbe dane (v roku 1993 bola sadzba dane  45 %,  od 1. 1. 1994   40 %). V ďalších rokoch 1996, 1997, 1998, 1999 sa základ dane pohybuje pod hranicou 60 mld. Sk. Základ dane  vychádza z účtovného zisku,  tzn., že  základ dane odráža vývoj ziskovosti a stratovosti.

3.  Príčiny zmien pomeru účtovného zisku k základu dane v roku 2000

Z analýzy vývoja daňového zaťaženia príjmov právnických osôb je zrejmé, že od roku 1996 – 1999 prakticky nedošlo k výraznejším zmenám pri sledovaní pomeru  základu dane k dosiahnutému zisku s výnimkou roku 1999, kedy pomer oproti predchádzajúcim obdobiam vzrástol  cca z 80%  na 88%.  Na zmenu uvedeného pomeru v roku 1999 už pôsobil metodický vplyv úprav základu dane v ustanoveniach zákona o daniach z príjmov č.286/1992 Zb., v znení neskorších predpisov, keď niektoré náklady boli uznané za daňové výdavky až po ich zaplatení.                

                     Podiel základu dane na zisku        

Rok | Základ dane v mil.Sk | Zisk v mil.Sk | Podiel základu dane na zisku  v % (základ dane/zisk)
1996 | 59 375 | 75 841 | 78,3
1997 | 57 976 | 73 433 | 78,9
1998 | 51 140 | 66 939 | 76,4
1999 | 58 040 | 66 337 | 87,5
2000 | 89 110 | 78 121 | 114,1

V roku 2000 sa výrazne zmenil  pomer podielu účtovného zisku k základu dane, kedy základ dane prevýšil účtovný zisk. Na zmenu tohto pomeru vplývali najmä metodické zmeny vykonané úpravami ustanovení  zákona o daniach z príjmov č.366/1999 Z.z., keď od 1.1.2000 sa rozšíril rozsah účtovaných nákladov uznaných za daňové výdavky až po ich zaplatení. To znamená, že zúčtované náklady v roku 2000, ktoré neboli zaplatené, neboli uznané ani za daňové výdavky, čím sa oproti roku 1999 zvýšil pomer základu dane k dosiahnutému zisku v roku 2000. Ich zaplatením po 1.1.2001 však budú tieto náklady uznané za daňové výdavky v zdaňovacom období roku 2001, resp. v nasledujúcich, aj keď nebude v tomto období už o nich účtované, t.j. znížia daňovú povinnosť v nasledujúcich zdaňovacích obdobiach. 

Vzhľadom na skutočnosť, že základ dane z príjmov sa vyčísľuje z účtovného zisku, 
na vyšší základ dane v roku 2000 oproti predchádzajúcim obdobiam rovnako vplývala  aj vykázaná výška zisku, keď oproti roku 1999 vzrástol zisk o cca 11,8 mld.Sk.

        V roku 2000 došlo aj k výraznému zníženiu účtovne vykazovanej straty oproti roku 1999 cca o 50,0 mld.Sk. Tento pozitívny vývoj možno hodnotiť ako dôsledok zlepšovania sa výkonnosti ekonomiky celkovým zlepšením podnikateľského prostredia. 

Vykázaná výška zisku a straty  

Rok

Zisk 
v mil.Sk

Strata 
v mil. Sk

1993 | 58 007 | 45 041
1994 | 67 690 | 49 688
1995 | 80 495 | 66 469
1996 | 75 841 | 70 993
1997 | 73 433 | 92 211
1998 | 66 939 | 129 304
1999 | 66 337 | 193 304
2000 | 78 121 | 144 150

	
Z á v e r

	Z predloženého materiálu „Informácia o prehodnotení daňového zaťaženia príjmov fyzických osôb a právnických osôb“ vyplýva, že prijatím zákona č.366/1999 Z.z. o daniach z príjmov s účinnosťou od 1.1. 2000 došlo k výraznému zníženiu daňového zaťaženia príjmov právnických osôb, a to aj z dôvodu zníženia sadzby dane zo 40% na 29%, t.j. o 11 bodov. 

                                         Vývoj platieb v štátnom rozpočte
                                                        právnické osoby

                                                         Platby v tis.Sk
Rok | k 31.3. | k 30.6. | k 31.8. | k 31.12.
1999 | 7 295 846 | 12 643 321 | 15 297 382 | 21 964 330
2000 | 7 647 244 | 16 747 216 | 20 682 193 | 25 096 035
2001 | 7 314 410 | 11 997 859 | 14 880 031 | 21 200 000x/

Nižšie platby v roku 2001 oproti roku 2000    o

- 332 834

- 4 749 357

- 5 802 162

x/ predpoklad
    -3 800 000

Uvedené sumy predstavujú zaplatené preddavky na daň z príjmov, ktorých platenie je vykonávané na základe skutočnosti predchádzajúceho roka a vyúčtovanie daňových vzťahov so štátnym rozpočtom za predchádzajúce zdaňovacie obdobie. 

V súlade s ustanovením § 50 ods.6 zákona č.366/1999 Z.z. o daniach z príjmov, sú takto platené preddavky v roku 2000 a v I.štvrťroku 2001 na základe 40% sadzby dane platnej v zdaňovacom období roka 1999. V priebehu roka 2000, konkrétne  1.augusta 2000  došlo k novelizácii zákona č.511/1992 Zb., kedy podľa znenia § 66 už mohol správca dane stanoviť preddavky inak. Niektoré subjekty využili uvedenú zákonnú možnosť a znížili platené preddavky vo IV.štvrťroku 2000 na sadzbu dane 29%, avšak priamy vplyv zo zníženia sadzby dane z príjmov právnických osôb zo 40% na sadzbu dane 29% sa v plnom rozsahu v príjmoch štátneho rozpočtu prejaví až pri platení preddavkov v roku 2002.

Vychádzajúc z poslednej (úplnej) známej daňovej povinnosti, ktorou je daňová povinnosť za rok 1999 vo výške 25,5 mld.Sk (sadzba dane 40%),  1% zníženia (z daňovej povinnosti 25,5 mld.Sk)  sa rovná cca 636 mil.Sk. Pri poklese sadzby dane zo 40% na 29%, t.j. o 11%  sa predpokladá zníženie príjmov  dane z   príjmov právnických osôb v štátnom rozpočte o cca  6-7 mld.Sk.                                                                         
	
	Pri  podieli zisku na základe dane 114% (podiel vypočítaný z pomeru zisku k základu dane za rok 2000)  základ dane v roku 2001 by mal byť  cca  80 200 mil.Sk. Pri sadzbe dane 29% podľa matematického prepočtu by vychádzala daňová povinnosť v roku 2001  cca  2l – 23 mld.Sk.

	Daňové zaťaženie príjmov fyzických osôb prijatím uvedeného zákona č. 366/1999 Z.z. o daniach z príjmov sa znížilo najmä  v dôsledku valorizácie nezdaniteľných častí základu dane a  zníženia sadzby dane v prvom daňovom pásme, a to z 15% na 12%  a tiež úpravou rozpätia jednotlivých daňových pásiem.

Celkové príjmy   dane z príjmov fyzických osôb zo závislej činnosti sa rozdeľujú pre  štátny rozpočet vo výške cca 77%  a  pre rozpočty obcí vo výške cca 23%.

Príjmy dane z príjmov fyzických osôb zo závislej činnosti a ich podiel v štátnom    rozpočte  a v rozpočte obcí

Rok

Platby dane z príjmov FO zo závislej činnosti celkom

Z celkovej dane 
Podiel do  štátneho rozpočtu     v tis.Sk

v %

Z celkovej dane podiel do rozpočtov obcí v tis.Sk

v %

1996 | 20 336 243 | 15 688 554 | 77,1 | 4 647 689 | 22,9
1997 | 25 638 295 | 20 352 230 | 79,4 | 5 286 065 | 20,6
1998 | 29 567 688 | 24 016 592 | 81,2 | 5 551 096 | 18,8
1999 | 31 527 167 | 25 741 060 | 81,6 | 5 786 107 | 18,4
2000 | 27 323 653 | 20 882 969 | 76,4 | 6 440 684 | 23,6
2001x/ | 29 790 000 | 22 900 000 | 76,9 | 6 890 000 | 23,1

x/  údaje sú schválený štátny rozpočet na rok 2001

	Pri každej snahe o najspravodlivejší daňový systém a optimálne daňové zaťaženie  je potrebné mať na zreteli ciele,  aké v danom období daňový systém má.

	Orientačne vykonané modelové prepočty na ďalšie možnosti znižovania daňových sadzieb dane z príjmov právnických osôb by predstavovali zníženie príjmov v štátnom rozpočte:

Predpokladaný základ dane  v roku 2001                                                  80 200 mld.Sk      

Predpokladaná daňová povinnosť pri sadzbe dane 29%                           23 200      „
Predpokladaná daňová povinnosť pri sadzbe dane 26%                          20 850       „
Predpokladaná daňová povinnosť pri sadzbe dane 24%                          19  250      „
Predpokladaná daňová povinnosť pri sadzbe dane 22%                          17 650       „
Predpokladaná daňová povinnosť pri sadzbe dane 20%                          16 040       „
Predpokladaná daňová povinnosť pri sadzbe dane 18%                          14 440       „

	Vykonaný modelový prepočet pri použití rôznej výšky sadzby dane ukazuje, aký by bol predpokladaný vplyv na zníženie príjmov v štátnom rozpočte. Pri znížení sadzby dane z príjmov právnických osôb z 29% napr. na 18% a vytvorení základu dane 80 200 mil.Sk, zníženie príjmov štátneho rozpočtu by predstavovalo cca  -8 mld.Sk (23 200 – 14 440).

	Záverom je potrebné poznamenať, že optimálne daňové zaťaženie je možné dosiahnuť ozdravením podnikateľského prostredia a definovaním úlohy verejného sektora a jeho veľkosti. 

Vývoj daňového zaťaženia v SR

Podiel daní na HDP  v SR
skutočnosť
											Tabuľka č. 2

U k a z o v a t e ľ | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2 000
HDP v BC (v mld. Sk)^x) | 606,1 | 686,1 | 750,8 | 815,3 | 887,2
Daňové príjmy ^1) | 136,,2 | 140,1 | 149,9 | 156,3 | 170,4
z toho: | | | | |
- priame dane (PD) | 63,7 | 60,8 | 68,6 | 68,9 | 67,6
- nepriame dane (ND) | 70,2 | 76,7 | 78,3 | 84,2 | 99,1
- majetkové dane (MD) ^2) | 0,9 | 1,0 | 1,3 | 1,5 | 1,6
- cestná daň (CD) | 1,4 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | 2,1
Podiel daní na HDP v % | 22,5 | 20,4 | 19,9 | 19,2 | 19,2
Podiel PD na HDP v % | 10,5 | 8,9 | 9,1 | 8,5 | 7,6
Podiel ND na HDP v % | 11,7 | 11,2 | 10,4 | 10,3 | 11,2
Podiel MD na HDP v % | 0,1 | 0,1 | 0,2 | 0,2 | 0,2
Podiel CD na HDP v % | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2

^1)   Daňové príjmy v ŠR  bez cla, dovoznej prirážky, doplatkov daní starej daňovej sústavy, +
      podiely daní do rozpočtov  obcí  a  + cestná daň  -  údaj v mld. Sk
2)	Daň z dedičstva, daň z darovania a daň z prevodu a prechodu nehnuteľností, (s výnimkou dane z nehnuteľností, ktorá je príjmom rozpočtov obcí)
^x)    HDP r. 1996 – 2000 metóda ESA 95  (HDP za  roky 1993-1995 nie je ešte prepočet na metódu ESA 95)

Daňové zaťaženie vyjadrené ako podiel daní centrálnej vlády na HDP zaznamenalo  vývoj  uvedený v tabuľke č.2.
V porovnávanom období (rok 1996 až  2000) podiel daní centrálnej vlády na HDP zaznamenal pokles z 22,5% v roku 1996 na 19,2% v roku 2000, t.j. o 3,3  boda.  Na základe vývoja možno konštatovať, že  vývoj daňového zaťaženia bol ovplyvnený tak rastom HDP, ako aj rastom daní, najmä nepriamych.                                      
                         
Podľa štruktúry hlavných druhov daní (priame, nepriame, majetkové) bol vývoj daňového zaťaženia nasledovný:

U priamych daní je zrejmé, že v priebehu sledovaného obdobia došlo postupne k poklesu priamych daní na HDP. Tento pokles bol na jednej strane z dôvodu rastu HDP a na druhej strane  z dôvodu vykonaných zmien v  zdaňovaní príjmov  právnických osôb, v zdaňovaní príjmov fyzických osôb,  v znížení sadzby dane u právnických osôb, u fyzických osôb    z dôvodu valorizácie základnej odpočítateľnej položky,  zmeny daňových pásiem  a v znížení sadzby dane. 

U nepriamych daní  po miernom znížení ich podielu v rokoch 1998 a 1999,  v roku 2000  dochádza k zvýšeniu podielu týchto daní na HDP na úroveň roka 1997, čo je dôsledkom vykonaných úprav – zvýšenia sadzby dane.

U majetkových daní dochádza k nepatrnému zvýšeniu podielu na HDP.

Štruktúra vývoja daňovej kvóty II. je zrejmá z tabuľky č.3 (str.14).

								
			   		           Tabuľka č. 3

Štruktúra daňovej kvóty II								                                  	      skutočnosť					                             v mld. Sk

| 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000
Nemocenské poistenie | 6,8 | 7,7 | 7,3 | 9,6 | 9,8 | 10,0 | 11,0
Dôchodkové poistenie | 35,8 | 44,6 | 50,9 | 51,5 | 56,3 | 56,5 | 60,6
Sociálne poistenie spolu | 42,6 | 52,3 | 58,2 | 61,1 | 66,1 | 66,5 | 71,6
Zdravotné poistenie | 20,0 | 29,5 | 37,7 | 41,2 | 41,3 | 45,7 | 47,9
Národný úrad práce (poistenie v nezamestnanosti) | 4,4 | 6,2 | 7,2 | 7,5 | 8,0 | 7,9 | 8,7
Úhrnom | 67,0 | 88,0 | 103,1 | 109,8 | 115,4 | 120,1 | 128,2
Podiel na HDP (v %) | 15,2 | 17,0 | 17,0 | 16,0 | 15,4 | 14,7 | 14,4

										                                                          Tabuľka č. 4
Zjednodušené ^*) porovnanie základných daňových ukazovateľov krajín EÚ v roku 1998

Krajina

Daňová
Kvóta

1000/ ^3) 
HDP

1100/
HDP

1200/
HDP

2000/
HDP

5000/
HDP

&

DPH
znížená

DPH
Základná

Podnik.
dane ^1)

ß

Osobné dane ^1)

Portugalsko | 31,5 | 8,5 | 6,1 | 2,4 | 8,5 | 14,3 | 20,1 | 5,12 | 17 | 37,4 | 33,1 | 40
Veľká Británia ^2) | 34,1 | 11,1 | 9,3 | 1,8 | 7 | 13,9 | 15,9 | 2,5,8 | 17,5 | 31,0 | 31,8 | 40
Španielsko | 34,8 | 10,4 | 8,3 | 2,1 | 14,1 | 9,3 | 12,7 | 4,7 | 16 | 35,8 | 34,6 | 56
Írsko ^2) | 34,9 | 14,4 | 11,1 | 3,3 | 6,1 | 14,1 | 25,5 | 3,6,12,5 | 21 | 32,0 | 35,8 | 48
Nemecko | 36,5 | 11,8 | 10,6 | 1,2 | 15,3 | 10,9 | 18,9 | 7 | 16 | 58,2^++) | 47,2 | 48,5^++)
Grécko | 41,6 | 7,7 | 4,0 | 3,7 | 13,7 | 18,2 | 21,7 | 4,8 | 18 | 40 | 33,7 | 45
Rakúsko | 43,8 | 11,9 | 9,5 | 2,4 | 14,7 | 14,1 | 21,9 | 10 | 20 | 34 | 40,2 | 50
Francúzsko | 42,7 | 7,7 | 6,5 | 1,2 | 21 | 13,1 | 19,3 | 2,1,5,5 | 20,6 | 41,7 | 27,9 | 56,8
Luxembursko | 44,6 | 16,5 | 10,1 | 6,4 | 12,8 | 12,1 | 17,7 | 3,6,12 | 15 | 39,6 | 34,2 | 51,25
Belgicko ^2) | 45 | 16,6 | 13,8 | 2,8 | 16,3 | 11,4 | 16,5 | 1,6,12 | 21 | 40,2 | 51,1 | 60,77
Fínsko ^2) | 46,1 | 17,6 | 16,1 | 1,5 | 12,2 | 14,7 | 25,9 | 8,17 | 22 | 28 | 37,5 | 56,5
Taliansko ^2) | 46,2 | 16,1 | 11,8 | 4,3 | 17,4 | 11,5 | 14,8 | 4,1 | 20 | 37 | 38,7 | 51
Holandsko | 46,2 | 15,4 | 12,1 | 3,3 | 18,2 | 12,2 | 18,7 | 6 | 17,5 | 35 | 44,5 | 60
Dánsko ^2) | 48,8 | 30 | 27 | 3 | 1,5 | 16,1 | 32,2 | - | 25 | 34 | 47,1 | 62
Švédsko ^2) | 49,9 | 20,5 | 18,5 | 2 | 13,9 | 14,1 | 25,3 | 6,12 | 25 | 28 | 45,7 | 56
Poznámky:                                Zdroj:  OECD – IN FIGURES STATISTICS ON THE  MEMBER COUNTRIES,  r.2000
^*)  jednotlivé štáty môžu mať v rámci svojej úpravy zváštnosti, ktoré môžu prispieť k skresleniu niektorých dát
^&) efektívna miera zdanenia spotreby (t.j. podiel výnosu nepriamych daní na súkromnej spotrebe a spotrebe vlády znížená o mzdové výdavky pred zdanením)
^ß) daňové zaťaženie práce ( pomer medzi súhrnom dane z pracovných príjmov a všetkých príspevkov na sociálne poistenie k hrubej mzde)
  ^1)  uvedené najvyššie sadzby dane z príjmov
^2)  existuje aj nulová sadzba DPH
  ^++) 2000                                                                                                                           
^3)  1000 = príjem a zisk
    1100 = príjem (analógia v SR,  fyzické osoby)
 1200 = zisk (analógia v SR, právnické osoby)
 2000 = sociálne zabezpečenie
 5000 = DPH a spotrebné dane