Title: 2
Author: Kupkova
Last saved by: spano
Company: Úrad Vlády SR

Informácia o zastupovaní pred Súdnym dvorom Európskych spoločenstiev  a Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev

Súdny dvor je jednou z piatich hlavných inštitúcií Európskeho spoločenstva (článok 7 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva). Pôvodne vznikol na základe Rímskeho dohovoru o niektorých inštitúciách spoločných pre Európske spoločenstvá z 25. marca 1957 ako spoločný Súdny dvor Európskych spoločenstiev a má sídlo v Luxemburgu. Je zložený z 15 sudcov a ôsmich generálnych advokátov ustanovených na šesťročné obdobie. 

	Súdny dvor plní viaceré úlohy, ktoré presahujú jeho bežnú justičnú funkciu. Súdny dvor môže tiež vystupovať ako:
•	ústavný súd: vysvetľuje práva a povinnosti európskych inštitúcií v ich vzájomných vzťahoch, ako aj právne vzťahy medzi členskými štátmi a Európskou úniou;
•	strážca zákonnosti: overuje zlučiteľnosť sekundárnej legislatívy (právne akty prijaté Radou Európskej únie a Európskou komisiou) so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva a všeobecnými právnymi princípmi;
•	správny súd: rozhoduje o žalobách predložených fyzickými alebo právnickými osobami proti opatreniam Európskej únie a o sťažnostiach podaných pracovníkmi európskych inštitúcií proti podmienkam, za ktorých sú zamestnávaní;
•	občiansky súd: zisťuje mimozmluvné záväzky a skúma nároky na náhradu škody, najmä pri úradnom ručení;
•	arbitrážny súd: na základe dohody medzi stranami môže v určitých špecifických prípadoch pôsobiť ako arbitrážny orgán.

Súd prvého stupňa bol vytvorený rozhodnutím Rady Európskej únie 88/591 z 24. októbra 1988 a bol pričlenený k Súdnemu dvoru. Súd prvého stupňa je činný v určitých právnych záležitostiach, ktoré vymedzuje Zmluva o založení Európskeho spoločenstva. Základ pre vytvorenie Súdu prvého stupňa vytvoril Jednotný európsky akt.

Súd prvého stupňa má 15 členov, ktorí môžu jednak vykonávať sudcovskú činnosť a jednak prevziať úlohu generálneho advokáta. Ich funkčné obdobie trvá šesť rokov. Súd prvého stupňa začal svoju činnosť 31. októbra 1989 a má uľahčiť prácu Súdnemu dvoru.

1. Pôsobnosť Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa a postavenie zástupcov strán    
    v konaní pred týmito súdmi

Fungovanie, právomoci, činnosť Súdneho dvora, jeho generálnych advokátov, Súdu prvého stupňa a konaní, ktoré sa vedú pred týmito súdmi, upravuje Zmluva o založení Európskych spoločenstiev v článkoch 7, 68, 88, 95, 220 až 245, 256, 288, 290, 292 a 298, ďalej Zmluva o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu v článku 3, 12, 18, 21, 38, 81-83, 103-105, 136-160, 164, 188, 193, Zmluva o EÚ v článkoch 35, a Zmluva o Európskom hospodárskom priestore v článku 111 a protokole 34.

Systém právnej ochrany Európskych spoločenstiev zo strany Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa tvorí:
•	zabezpečovanie dodržiavania práva pri výklade a vykonávaní Zmluvy o založení ES (čl. 220)
•	konanie  o porušení Zmluvy o založení ES (čl. 226)
•	žaloba o preskúmanie právnosti aktov ES (čl. 230)
•	žaloba na nečinnosť inštitúcií ES (čl. 232)
•	žaloba na náhradu škody (čl. 235 a 288 ods. 2)
•	zamestnanecká žaloba proti inštitúcii ES (čl. 236)
•	odvolacie konanie proti rozhodnutiam Súdu prvého stupňa na Súdnom dvore (čl. 225 ods. 1)
•	nariadenie predbežného opatrenia (čl. 242 a 243)
•	konanie o predbežnej otázke (čl. 234)

Otázku postavenia zástupcov jednotlivých strán pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa členských štátov, inštitúcií, ako aj fyzických a právnických osôb upravujú viaceré dokumenty. Predovšetkým treba uviesť Štatút Súdneho dvora, ktorý v článku 19 uvádza:
„Členské štáty a orgány Spoločenstva sú zastúpené pred Súdnym dvorom agentom menovaným pre každú vec; agentovi môže pomáhať poradca (adviser) alebo advokát (lawyer).
Iné strany musí zastupovať advokát (lawyer).
Agenti, poradcovia a advokáti požívajú práva a imunity potrebné na nezávislý výkon svojej činnosti za podmienok stanovených v Rokovacom poriadku.
Súdny dvor vo vzťahu k poradcom a advokátom, ktorí pred ním vystupujú, má oprávnenia, ktoré sú obyčajne priznané súdom, za podmienok stanovených v procesnom poriadku.
Univerzitní profesori, ktorí sú  občanmi členských štátov, ktorých právny poriadok im priznáva právo vystupovať pred súdmi, majú pred Súdnym dvorom  práva, ktoré tento článok priznáva advokátom.“

Okrem uvedených ustanovení úlohu a postavenie jednotlivých zástupcov strán v konaní pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa upravuje Rokovací poriadok Súdneho dvora v článkoch 32 - 36 (imunity a privilégiá, "plnomocenstvo" - proof of status, pozbavenie imunity, zneužitie imunity a privilégií) a Procesný poriadok Súdu prvého stupňa v článkoch 38 až 42. 

2. Prehľad rozsudkov vydaných Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa v       
    roku 2001

a) Prehľad na základe predmetu veci ukončených sporov na Súdnom dvore v roku 2001

Predmet žaloby			Počet rozsudkov (posudkov gen. adv.)
Dane				33 (34)
Poľnohospodárstvo		28 (30)
Životné prostredie a
spotrebitelia			20 (21)
Sociálna politika		18 (18)
Aproximácia práva		15 (17)
Sloboda poskytovania
služieb				12 (20)
Hospodárska súťaž		11 (13)
Sociálne zabezpečenie
migrujúcich pracujúcich	11 (16)
Doprava			11 (11)
Štátna pomoc			9 (8)
Vonkajšie vzťahy		8 (8)
Spoločné clá			7 (7)
Právo týkajúce sa inštitúcií	7 (7)
Sloboda pohybu tovaru	6 (6)
Obchodné právo		6 (7)
Sloboda pohybu osôb		6 (6)

Konania pred Súdnym dvorom sa rovnako týkali aj oblastí colnej únie, európskeho občianstva, rybárstva, voľného pohybu kapitálu, možnosti usadenia sa (freedom of establishement), industriálnej politiky, princípov komunitárneho práva, ale len vo veľmi malom počte. Naopak v tomto roku sa konania nedotkli Bruselských dohovorov a regionálnej politiky.

Z hľadiska povahy konania bolo v roku 2001 podaných 237 žiadostí o predbežnú otázku a 187 priamych žalôb z toho 28 na zrušenie opatrení (for annulment of measures), 157 za nesplnenie povinností (for failure to fulfil obligations) a 2 na základe rozhodcovských doložiek (on arbitration clases). Rovnako bolo podaných 72 odvolaní a 7 odvolaní dotýkajúcich sa predbežných opatrení (interterim measures and interventions).

	Priemerná dĺžka konania podľa výsledkov v roku 2001 bola 23 mesiacov u priamych žalôb a 22 mesiacov u predbežných otázok. Odvolacie konanie trvalo v priemere 16 mesiacov.

b) Prehľad na základe predmetu veci trvajúcich sporov na Súde prvého stupňa  v roku 2001

Predmet žaloby
Štátna pomoc			157 (207)
Hospodárska súťaž		92 (96)
Poľnohospodárstvo		83 (114)
Duševné vlastníctvo		51 (51)
Vonkajšie vzťahy		21 (21)
Colná únia			20 (20)
Právo týkajúce sa inštitúcií	18 (20)
Obchodná politika		15 (15)
Združenia zámorských
krajín a území (Association
of the Overseas Countries
and Territories)		15 (15)
Životné prostredie		10 (17)

Ostatné oblasti boli predmetom konania na Súde prvého stupňa len v minimálnom počte prípadov (aproximácia práva, rozhodcovské doložky, kultúra, energia, rybárstvo, zahraničná a bezpečnostná politika, spravodlivosť a vnútorné záležitosti, sociálna politika, regionálna politika...). Na tomto súde v roku 2001 neprebiehalo konanie dotýkajúce sa európskeho občianstva.

Z pohľadu povahy prebiehajúcich konaní k 31. decembru každého roka štatistika z roku 2001 uvádza 485 iných žalôb, 51 žalôb týkajúcich sa duševného vlastníctva, 143 zamestnaneckých sporov a 6 osobitných foriem konania.

V roku 2001 bol nový nápad na Súd prvého stupňa spolu 345 vecí. K 31. decembru 2001 prebiehalo konanie celkom v 685 veciach, rozhodnutých bolo 230 vecí, vydaných bolo 120 rozsudkov a proti 69 rozsudkom Súdu prvého stupňa bolo podané odvolanie.

3. Inštitúcie koordinujúce pôsobenie splnomocnencov/agentov zastupujúcich    
    jednotlivé členské štáty Európskej únie v konaní pred Súdnym dvorom 

Na stálych zastupiteľstvách členských krajín v Bruseli pôsobí vo väčšine prípadov právny útvar (Legal servis), ktorý sa skladá z 1-2 právnikov (+sekretárka), pričom zvyčajne jedna osoba je kontaktná osoba pre konanie o porušení Zmluvy o založení ES. Títo právnici majú v agende otázky európskej legislatívy (napr. implementácia primárnej legislatívy; ad hoc otázky, ako napr. Prístupová zmluva), konania pri porušení Zmluvy o založení ES, konania pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa, príp. inštitucionálne otázky; účasť „v právnych“ pracovných skupinách Rady (COHOM, Medzinárodné právo verejné, Morské právo, Súdny dvor, a iné).

Koordinujúce, resp. zodpovedné orgány v jednotlivých členských krajinách  Európskej únie:

Veľká Británia	Treasury Solicitor´s Department (Vládny právny úrad), niekedy s pomocou barrister-a

Španielske kráľovstvo	Abogacia del Estado (Lawyer of the State) – tento útvar je Generálnym sekretariátom v rámci ministerstva spravodlivosti

Belgické kráľovstvo	Conseiller général au services juridique du ministère des Affaires étrangères du Commerce extérieur et de la Coopération au développement (Všeobecný radca právneho odboru ministerstva zahraničných vecí, vonkajšieho obchodu a spolupráce na rozvoji)

Holandské kráľovstvo	Conseillers juridiques adjoints au ministère des Affaires étrangères (Zástupca právneho radcu ministerstva zahraničných vecí), ktorý plní funkciu koordinačného orgánu vo vzťahu k zainteresovaným ministerstvám

Nemecká spolková 
republika	koordinačnú funkciu plní ministerstvo financií, predtým Ministerialrat au ministère fédéral de l´Economie (Federálne ministerstvo hospodárstva) – zúčastnené sú Spolkové ministerstvo spravodlivosti, Spolkové ministerstvo hospodárstva a Spolkové ministerstvo zahraničných vecí
 
Portugalská republika	Directeur du service juridique de la direction général des Affaires étrangères (riaditeľ právneho odboru všeobecnej sekcie ministerstva zahraničných vecí)

Grécka republika	Collaborateur juridique au service spécial du contentieux communautaire du ministère des Affaires étrangères (právny spolupracovník odboru osobitných komunitárnych sporov ministerstva zahraničných vecí), directeur de la direction des affaires juridiques du ministère de l´Agriculture (riaditeľ sekcie právnych vecí ministerstva pôdohospodárstva)

Talianska republika	Chef du service contentieux diplomatique du ministère des Affaires étrangères (riaditeľ odboru diplomatických sporov ministerstva zahraničných vecí), niekedy v spolupráci s avocato dello Stato 

Francúzska republika	Sous-directeur a la direction des affaires juridiques du ministère des Affaires étrangères (zástupca riaditeľa sekcie právnych vecí ministerstva zahraničných vecí)

Luxemburské 
veľkovojvodstvo	Directeur des relations économiques internationales et de la coopération au ministère des Affaires étrangères (riaditeľ ekonomických medzinárodných vzťahov a spolupráce ministerstva zahraničných vecí)

Švédske kráľovstvo	Department of Legal Affaires of the Ministry of Foreign Affaires (Sekcia právnych vecí ministerstva zahraničných vecí)

Írsko	Chief State Solicitor´s Office 

Rakúsko	Úrad ústavných služieb (Verfassungsdienst) Spolkového úradu vlády

Dánsko	Zvláštny právny výbor (Special Legal Committee) vedený ministerstvom spravodlivosti 

Fínsko	Ministerstvo zahraničných vecí – právna sekcia, resp. oddelenie európskeho práva a oddelenie pre Európsky súdny dvor a porušenie práva

Z uvedeného je zrejmé, že členské štáty EÚ teda majú na stálych zastupiteľstvách v Bruseli právnu službu (1-2 pracovníci) a jedného právnika zodpovedného za konanie pri porušení Zmluvy o založení ES.

Koordinujúcim orgánom pre konania pri porušení Zmluvy o založení ES a konania pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa sú v členských krajinách:
1.	Ministerstvo zahraničných vecí (odbor európskeho práva) – Fínsko, Grécko, Švédsko, Portugalsko, Luxembursko, Holandsko, Belgicko, Francúzsko, Taliansko
2.	Ministerstvo spravodlivosti – Dánsko, Španielsko 
3.	Úrad vlády – Rakúsko
4.	Ministerstvo financií – Nemecko
5.	Zvláštny útvar – Írsko, Veľká Británia

4. Postup v konaní na Súdnom dvore a Súde prvého stupňa  

1. Obvyklý postup v konaní

	Písomná časť: Po upovedomení o podaní žaloby dotknuté (žalované) strany majú lehotu 2 mesiace na zaslanie svojho vyjadrenia. Oznámenie o začatí konania je zároveň zverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie. Strana žalujúca má následne právo repliky voči vyjadreniu a strana žalovaná právo dupliky. Súdny dvor následne rozhodne, či budú vykonané dôkazy (výsluch svedkov a znalcov, ohľadanie veci alebo miesta, predloženie dokumentov alebo podanie informácií, vypočutie strán) a či sa pristúpi k ústnej časti konania.

	Ústna časť: Dochádza k vypočutiu strán, prípadne doplneniu dokazovania. Ide o doplnenie písomnej časti, čiže slúži iba k vyjasneniu niektorých skutočností, zdôrazneniu najdôležitejších stanovísk. Čas určený pre vypočutie jednej strany je limitovaný, iba na žiadosť môže byť predĺžený. 

	Opravné prostriedky: Proti rozhodnutiam Súdu prvého stupňa možno podať odvolanie na Súdny dvor ohľadne právnych ustanovení, na ktorých tento súd založil svoje rozhodnutie (čl. 225 ods. 1, 2 a 3 Zmluvy o založení ES). Na konanie o odvolaní sa potom obdobne použijú ustanovenia o konaní pred Súdnym dvorom.
	Tak konečné rozhodnutie Súdu prvého stupňa, ako aj konečné rozhodnutie Súdneho dvora možno napadnúť žiadosťou o obnovu konania. Táto žiadosť je posúdená na neverejnom zasadnutí s prihliadnutím k vyjadreniu strán a v prípade, že je obnova povolená, postupuje sa podľa procesného poriadku a o veci sa znovu rozhodne.
	Tretia strana, ktorá sa cíti byť poškodená tým, že bolo vydané rozhodnutie v konaní, ktorého sa nezúčastnila, ale mala sa zúčastniť, môže týmto spôsobom dosiahnuť zmenu rozhodnutia.

	Intervencia (pristúpenie ku konaniu): Dôležitým prvkom, zvlášť pre členské štáty, je možnosť intervencie do prebiehajúceho konania. Inštitút intervencie je obvyklý napr. aj v konaní na Medzinárodnom súdnom dvore. Ide o inštitút obdobný vedľajšiemu účastníkovi v občianskom súdnom konaní, t. j. ďalšia strana vstupuje do konania s cieľom podpory jednej zo zúčastnených strán konania. Tento procesný inštitút môže byť využívaný najmä pri dôležitých konaniach (rozhodovanie o predbežnej otázke, konanie o porušení Zmluvy o  založení Európskych spoločenstiev). Z praktického hľadiska spočíva predovšetkým v nasledujúcom: žiadosť o intervenciu podľa čl. 40 Protokolu o štatúte Súdneho dvora a čl. 93 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora je potrebné podať do šiestich týždňov od zverejnenia oznámenia o začatí konania. V prípade povolenia intervencie budú všetky dokumenty v konaní doručované i tejto strane, ktorá získa právo podávať procesné návrhy.

2. Neformálna procedúra (nie je upravená v Zmluve o založení ES)
Odpoveď členského štátu na neformálne upozornenia, sťažnosti Európskej komisie treba doručiť na Európsku komisiu zvyčajne do 2 mesiacov od doručenia listu Európskej komisie na Stále zastupiteľstvo (porov. formálnu procedúru)

Európska komisia

neformálne upozornenie, sťažnosť

Stále zastupiteľstvo
- diplomat za dotknutý rezort

právna služba SZ - ad info

Ministerstvo zahraničných vecí 

Kancelária na zastupovanie pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa

dotknutý rezort

návrh rozhodnutia

vysvetlenie

Informácia o opatrení

neoprávnená sťažnosť

Oprávnená sťažnosť

3. Formálna procedúra (čl. 226 Zmluvy o založení ES)
a) administratívna fáza (formal notice – prvá fáza + reasoned opinion*, druhá fáza)
Odpoveď členského štátu je potrebné doručiť na Európsku komisiu zvyčajne do 2 mesiacov od doručenia listu na SZ;
(1.	fáza – Členský štát zvyčajne do dvoch mesiacov má zaslať „observationas“. 2. fáza: Ak členský štát nevyhovie stanovisku (posudku) Európskej komisie v priebehu dvoch mesiacov, môže dať Európska komisia podanie na Súdny dvor).

Európska komisia

formálne upozornenie alebo odôvodnené stanovisko*

Stále zastupiteľstvo
právna služba SZ 

- diplomat za dotknutý rezort ad info

Ministerstvo zahraničných vecí 

Kancelária na zastupovanie pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa

dotknutý rezort

medzirezortná skupina - PS

odpoveď

návrh opatrenia

príslušný rezort, vláda

b) konanie pred Súdnym dvorom
Pred Súdnym dvorom bude prebiehať väčšina komunikácie písomne, prostredníctvom agenta/agentov členského štátu.

Európska komisia

podklady

Stále zastupiteľstvo
právna služba SZ
(kópie)

- diplomat za dotknutý rezort ad info 

podanie na Súdny dvor

Súdny dvor

Kancelária na zastupovanie pred SD a SPS

dotknutý
rezort

návrh
opatrenia

príslušný rezort, vláda

medzirezortná komisia -PS

medzirezortná komisia

Návrh opatrení na zabezpečenie zastupovania Slovenskej republiky pred Súdnym dvorom Európskych spoločenstiev a Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev

1. V súvislosti so vstupom Slovenskej republiky do Európskej únie vyplýva pre Slovenskú republiku aktuálna potreba zabezpečenia a vytvorenia osobitného koordinačného útvaru na zastupovanie v konaní na Súdnom dvore a Súde prvého stupňa. Vytvorenie takéhoto osobitného koordinačného útvaru podmieňuje potreba osobitných znalostí tak materiálneho práva, ako aj procesného práva a procedurálnych postupov na oboch týchto európskych súdoch. Navrhované vytvorenie osobitného koordinačného útvaru/kancelárie odôvodňujú aj doterajšie skúsenosti z činnosti Kancelárie agenta pre zastupovanie Slovenskej republiky v konaní pred Európskym súdom pre ľudské práva v Štrasburgu, ktorá pôsobí v rámci Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky.
	Po dohode s Ministerstvom zahraničných vecí SR sa navrhuje, aby agendu zastupovania Slovenskej republiky v konaní pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa zabezpečovalo Ministerstvo spravodlivosti SR. 

2. Vytvorenie osobitného úradu/kancelárie na zastupovanie Slovenskej republiky v konaní pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa bude zohľadnené pri najbližšej novelizácii zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov a prijatie štatútu úradu/kancelárie na zastupovanie Slovenskej republiky pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa, ktorý by mal riešiť otázky menovania agentov pre každý jednotlivý prípad, resp. poradcov alebo právnikov týchto agentov, ďalej otázky vykonania rozhodnutí týchto súdov a otázky zodpovednosti za záväzky a ich porušenia vyplývajúce z členstva SR v Európskej únii.

3. Okrem vytvorenia osobitného úradu/kancelárie na zastupovanie Slovenskej republiky v konaní pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa, ktoré predpokladá zvýšenie počtu zamestnancov Ministerstva spravodlivosti SR o štyroch zamestnancov (bude riešené pri tvorbe rozpočtu na r. 2005), je potrebné aj vyčlenenie 1 zamestnanca na Misii Slovenskej republiky pri Európskych spoločenstvách v Bruseli (kontaktná osoba pre konanie pri porušení Zmluvy o Európskych spoločenstvách, konanie pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa, zastupovanie v pracovnej skupine Rady Európskej únie pre Súdny dvor) a 1-2 zamestnancov na každom ministerstve, resp. ústrednom orgáne štátnej správy (odborné zastupovanie, príprava podkladov a písomných stanovísk). Títo by súčasne tvorili medzirezortnú komisiu, ako poradný orgán osobitného úradu/kancelárie na zastupovanie Slovenskej republiky na uvedených súdnych orgánoch v Luxemburgu. Základným kvalifikačným predpokladom týchto zamestnancov, okrem príslušných jazykových znalostí, by mala byť aj znalosť európskeho práva, ktorá odôvodní zaradenie týchto zamestnancov na miesta mimoriadnej významnosti.

	4. V súvislosti s vytvorením osobitného úradu/kancelárie na zastupovanie Slovenskej republiky v konaní pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa je potrebné riešiť nielen organizačné, personálne, ale aj materiálno-technické predpoklady vytvorenia tohto osobitného úradu/kancelárie vrátane vybudovania dokumentačného strediska práva EÚ.

	5. Zabezpečovanie právnych služieb pre Slovenskú republiku, okrem zastupovania SR na Súdnom dvore a Súde prvého stupňa, zahŕňa aj zastupovanie SR na Európskom súde pre ľudské práva v Štrasburgu, zastupovanie na zahraničných arbitrážnych súdoch, zastupovanie na Ústavnom súde SR a vnútroštátnych všeobecných súdoch a zahŕňa tiež oblasť vnútroštátnej legislatívy, oblasť európskej legislatívy a oblasť plnenia medzinárodných zmluvných záväzkov. V oblasti vnútroštátnej legislatívy sa javí predovšetkým potreba zefektívnenia posudzovania legislatívnych návrhov zákonov a návrhov nariadení vlády, ako aj posudzovania medzinárodných zmlúv, u ktorých sa navrhuje ich prednosť pred zákonmi podľa čl. 7 ods. 5 Ústavy SR. V oblasti európskej legislatívy bude potrebné zabezpečiť posudzovanie legislatívnych návrhov právnych aktov EÚ/ES z hľadiska ich právneho základu, navrhovanej formy, zásady subsidiarity, resp. proporcionality a tiež posudzovanie legislatívnych implementačných opatrení s legislatívou EÚ/ES.
Zabezpečovanie uvedených právnych služieb v rámci Slovenskej republiky je v súčasnosti nesystémové, nekoordinované a je v pôsobnosti viacerých štátnych orgánov (Ministerstvo spravodlivosti SR, Ministerstvo zahraničných vecí SR, Ministerstvo financií SR, Úrad vlády SR – Sekcia vládnej legislatívy a Inštitút pre aproximáciu práva), príp. poradných orgánov vlády SR (Legislatívna rada vlády). Efektívne a komplexné vykonávanie týchto právnych služieb v rámci Slovenskej republiky si nepochybne v blízkej budúcnosti vyžiada potrebu ich centrálneho zabezpečovania jedným špecializovaným odborným orgánom. V tomto smere sa javí účelné vytvorenie Úradu právnych služieb Slovenskej republiky; po vykonaní analýzy (bod D.4. návrhu uznesenia) bude k tejto otázke predložený na rokovanie vlády SR osobitný materiál.