Informácia

	Informácia o výsledkoch rokovania delegácie vlády SR o realizácii Rozsudku Medzinárodného súdneho dvora (ďalej MSD) vo veci Sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros a návrh ďalšieho postupu, ktorú vzala vláda SR na vedomie 27. júna 2001, sa zaoberala obdobím do rokovania vládnych delegácií, ktoré sa uskutočnilo v Bratislave 5. júna 2001. Na tomto rokovaní sa  delegácie  dohodli, že na rokovaní 29. júna v Budapešti sa bude rokovať o celom balíku návrhov oboch strán, predložených maďarskou stranou v decembri 1999 a slovenskou stranou v decembri 2000, v expertných skupinách.

	Ako vyplýva zo Zápisnice z rokovania vládnych delegácií z 29. júna 2001 v Budapešti bod 4 (príl.č.1 Informácie), strany sa dohodli na vytvorení dvoch odborných pracovných skupín právnej a technickej, ktorá zahrňuje problematiku vodohospodársku, plavebnú, environmentálnu a energetickú.

	Prílohami zápisnice boli návrhy oboch strán na obsah otázok, o ktorých majú pracovné skupiny rokovať, keď dostanú súhlas plenárneho rokovania.

	Už na rokovaní 5.júna 2001 v Bratislave bol problém so zaradením otázky výstavby vodného diela Nagymaros maďarskou stranou, keď vedúci maďarskej delegácie predniesol vo svojom vystúpení rozhodné stanovisko, že cit.: „zodpovedajúc haagskemu rozsudku a záujmom našej krajiny neplánujeme výstavbu vodného diela ani pri Nagymarosi ani pri Pilismaróte.

	Napriek tomuto rezolútnemu vyhláseniu uznala maďarská vládna delegácia 29. júna v Budapešti, že  úseku od Saapu po Budapešť sa v zmysle Rozsudku MSD musíme venovať, pretože stupeň Nagymaros, resp. iný dolný stupeň podmieňoval projektovanú funkčnosť Sústavy vodných diel a bez neho sa nedá hovoriť o splnení cieľov Zmluvy z r.1977. 

Maďarská strana navrhuje nákladné opatrenia na zabezpečenie plavebnej cesty  od Sapu po Budapešť bez energetického využitia tohto úseku.	 Prijatie ich riešenia, v porovnaní s pôvodným projektom Sústavy vodných diel,  je pre slovenskú stranu neprijateľné. Nakoniec sa dohodlo, že predmetom odborného skúmania bude celý úsek od Bratislavy po Budapešť, pričom v prvej fáze sa sústredí pozornosť na úsek od Bratislavy po Sap.  Do tohto úseku spadajú otázky opatrení v starom koryte Dunaja, delenie prietokov a zariadenia stupňa Čunovo do objektovej skladby vodného diela Gabčíkovo.

	Slovenská strana súčasne definovala otázky, ktoré treba skúmať na úseku od Sapu po Budapešť.

	Od dohôd o konečnej podobe Sústavy vodných diel (bez dolného stupňa by nešlo  o Sústavu ale len o vodné dielo Gabčíkovo čo by odporovalo Rozsudku MSD) a od prietokov, sa bude odvíjať dohoda o realizácii Rozsudku MSD, ktorá bude definovať zabezpečenie povodňovej ochrany, plavebnej cesty, výrobu elektrickej energie, ekonomiky celého projektu, delenia úžitkov resp. vzájomného odškodnenia atď. V konečnom dôsledku to dospeje k zmene, resp. dodatku Zmluvy z r.1977.

	Na rokovaní vládnych delegácií 13. septembra 2001 v Bratislave (príl. č. 2) sa vládne delegácie  dohodli na zložení dvoch pracovných skupín a vymenovali vedúcich. 

-  2  -

Vedúcim technickej pracovnej skupiny za slovenskú stranu je Ing. Marian Supek, riaditeľ vodných tokov MP SR a právnej skupiny Mgr. Drahoslav Štefánek, riaditeľ medzinárodno-právneho odboru MZV SR. Za maďarskú stranu  je vedúcim právnej skupiny Dr. Marcel Szabó a vedúcim technickej skupiny Dr. Gábor Bartus.

	Pracovným skupinám bolo uložené pripraviť spoločný návrh mandátu a otázky pracovných skupín a tieto predložiť na schválenie plénu vládnych delegácií. Podobne treba predložiť na rokovanie pléna i otázky na ktorých sa pracovné skupiny nedohodnú.

	29. októbra 2001 sa stretla na rokovaní v Bratislave právna pracovná skupina (príl.č.3) a 19.11.2001 technická pracovná skupina (príl.č.4).

	Ako vyplýva zo zápisníc, formulovanie mandátu a otázok je len v podobe návrhov jednej alebo druhej strany. Ďalšie rokovania pracovných skupín sú dohodnuté 5.12.2001 právna skupina a 19.12.2001 technická skupina v Budapešti, na ktorých sa budú snažiť priblížiť stanoviská o otázkach ktoré budú predložené vládnym delegáciám na schválenie, resp. na rozhodnutie, či sa o rozporných otázkach bude rokovať.

	Slovenská strana je pripravená rokovať o všetkých otázkach, ktoré budú smerovať k plneniu cieľov Zmluvy v súlade s Rozsudkom MSD. Súhrnné stanoviská  strán pred nastávajúcimi rokovaniami sú obsahom prílohy č.5.

	Ako vyplýva z Informácie a príloh, vzhľadom na stav rokovaní,  sa nežiada  uznesenie vlády. V platnosti ostáva stále aktuálne splnenie bodu C.1 uznesenia vlády zo 6. decembra 2000 č.1020.

Súhrnné stanovisko Vládnej delegácie Slovenskej Republiky
Ako splniť ciele Zmluvy z roku 1977
na základe Rozsudku Medzinárodného Súdneho Dvora

I. Úvod

[2] „Slovenská republika a Maďarská republika berúc do úvahy, že vznikol spor medzi Českou a Slovenskou Federatívnou Republikou a Maďarskou Republikou o plnenie a skončenie Zmluvy o výstavbe a prevádzke Sústavy vodných diel Gabčíkovo – Nagymaros, podpísanej v Budapešti 16. septembra 1977, a súvisiacich dokumentov (ďalej uvádzané ako „Zmluva“) a o výstavbe a prevádzke ´dočasného riešenia´ “,
•	majúc na zreteli, že Slovenská republika je jedným z dvoch nástupníckych štátov Českej a Slovenskej Federatívnej Republiky a výlučným nástupníckym štátom do práv a záväzkov týkajúcich sa Projektu Gabčíkovo – Nagymaros,
•	uznávajúc, že príslušné strany neboli schopné vyriešiť tento spor rokovaním,
•	predložili otázky uvedené v článku 2 textu Osobitnej dohody zo 7. apríla 1993 Medzinárodnému súdnemu dvoru v Haagu.

Podľa článku 5 Osobitnej dohody, ak sa strany nebudú môcť dohodnúť do šiestich mesiacov, môže ktorákoľvek strana požiadať Súd, aby vyniesol dodatočný rozsudok určujúci takéto spôsoby splnenia jeho rozsudku.

Rozsudok Medzinárodného súdneho dvora bol vynesený 25. septembra 1997. 

I.1. Cieľ tohoto stanoviska

Cieľom tohoto stanoviska je súhrnne definovať možné spôsoby splnenia rozsudku Medzinárodného súdneho dvora, ktoré navrhuje Vládna delegácia Slovenskej republiky. Z tých dôvodov k tomuto materiálu pripájame materiál odovzdaný maďarskej strane 5. júna 2001.

I.2. Stav rokovaní

Dnešnému stavu vzájomných rokovaní (November 2001) predchádzali rokovania započaté po vynesení rozsudku. Spoločné slovensko-maďarské vzájomné úsilie, dobrá viera a materiály pripravené spoločne maďarskou a slovenskou delegáciou, ako aj výsledky práce odborných skupín, vyústili 27. februára 1998 do parafovania návrhu Rámcovej dohody medzi vládou Slovenskej republiky a vládou Maďarskej republiky „O zásadách realizácie rozsudku Medzinárodného súdneho dvora z 25. septembra 1997 v spore týkajúcom sa Sústavy vodných diel Gabčíkovo – Nagymaros“. Tento návrh vláda Slovenskej republiky schválila a vyjadrila pripravenosť ho podpísať. Maďarská vláda po parafovaní o Rámcovej dohode nerokovala. 

Súčasná maďarská Vládna delegácia (nová vládna delegácia ustanovená v lete 1998, po parafovaní Rámcovej dohody) prehlásila, že už vypracovaný a parafovaný návrh „O zásadách realizácie rozsudku ...“ nemôže byť východiskom pre ďalšie rokovania. Slovenská strana si preto vyžiadala, aby nová vládna delegácia predstavila maďarský návrh na naplnenie realizáciu rozsudku Medzinárodného súdneho dvora.

Následne, v novembri 1999, Úrad predsedu vlády Maďarskej republiky - Kancelária vládneho komisára pre Dunaj, vypracovala a v decembri 1999 slovenskej strane predložila obsiahly (vyše 1400 stranový) materiál nazvaný „Úlohy analýzy vplyvov pre Dunaj“, ktorý predstavuje nové predstavy maďarskej strany na realizáciu rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu, diametrálne sa líšiace od zmluvného projektu a predchádzajúcich názorov (spoločne vypracovaných maďarskou a slovenskou stranou), ktoré boli zahrnuté v Rámcovej dohode. Tento materiál bol odovzdaný slovenskej strane 9.XII.1999. Po jeho veľmi podrobnom preštudovaní a zodpovednom posúdení slovenskými odborníkmi, predložila slovenská strana v decembri 2000 „Stanovisko k návrhu maďarskej strany na vykonanie rozsudku Medzinárodného súdneho dvora (MSD) z 25. Septembra 1997 vo veci Sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros“. V tomto stanovisku sú vyjadrené hlavne vecné odborné pripomienky a poznámky k maďarskej predstave o naplnení realizácie rozsudku Medzinárodného súdneho dvora. Následne, 2. apríla 2001 slovenská strana dostala maďarský materiál „Návrh dohody ... uvedenia rozsudku MSD z 25. septembra 1977 do účinnosti (to give the effect)“ s ubezpečením, že maďarská strana „veľmi pozorne“ preštudovala stanovisko slovenskej vládnej delegácie. Pretože tento maďarský návrh nezohľadňoval vecné odborné stanoviská slovenskej strany k maďarskému technickému návrhu a ekologickému zdôvodneniu z novembra 1999, 5. júna 2001 slovenská delegácia vysvetlila na rokovaní svoje predstavy a odovzdala maďarskej strane materiál nazvaný „Podklady pre ustanovenie a rokovanie spoločných odborných skupín“. V tomto materiály sú znovu definované „modality“ na splnenie cieľov Zmluvy, na ktorých sa musíme napred odborne dohovoriť, aby sme mohli pripraviť návrh dohody o uvedení rozsudku MSD do účinnosti. 

Od tohoto momentu všetky vzájomné rokovania potvrdili diametrálne rozdiely vládnych delegácií na to, akými spôsobmi je vhodné splniť rozsudok Medzinárodného súdneho dvora. 

I.3. Rozdiely stanovísk

Principiálne rozdiely stanovísk vládnych delegácií sú uvedené v nasledujúcej tabuľke

Názor slovenskej vládnej delegácie	Názor maďarskej vládnej delegácie	
	
Úsek Dunaja stupňa Nagymaros	
Vybudovať stupeň Nagymaros alebo iný stupeň spĺňajúci ciele Zmluvy 1977	Nevybudovať stupeň Nagymaros	
V priestore stupňa Nagymaros vytvoriť zvýšenie hladiny vody v koryte Dunaja vzdutím, stupňom, bez ďalšieho opevnenia dna a brehov, okrem protipovodňových hrádzí. 	Zabrániť nadmernému poklesu hladín v Dunaji opevnením dna a brehov Dunaja gabionmi a skalným záhodzom, zúžením plavebnej dráhy, bagrovaním a budovaním výhonov. 	
Zabezpečiť protipovodňovú ochranu dokončením výstavby stupňa Nagymaros alebo iného stupňa na tomto úseku Dunaja.	Zabezpečiť protipovodňovú ochranu bez výstavby akéhokoľvek stupňa vodného diela.	
Vyrábať elektrickú energiu na stupni Nagymaros, alebo inom dolnom stupni postavenom na vhodnom mieste.	Nevyrábať elektrickú energiu.	
Vytvorenie podmienok pre aspoň sčasti špičkovú výrobu elektrickej energie na stupni Gabčíkovo.	Nevytvoriť podmienky na výrobu elektrickej energie na stupni Gabčíkovo.	
Zlepšiť plavebné podmienky v úseku medzi Gabčíkovom a Budapešťou podľa odporúčania Dunajskej komisie na triedu VIc. Pre plavbu lodí s ponorom 3.5 m a plavebnou šírkou 180m. SR v rámci projektu už postavila po celej dĺžne Dunaja hrádze.	Zhoršiť plavebné podmienky (preklasifikovať) na triedu VIb. Pre plavbu lodí s ponorom 2,5 m a plavebnou šírkou 80 – 150 m.	
Zabezpečiť prepojenie Dunajskej vodnej cesty s vnútornou vodnou cestou medzinárodného významu na Váhu vzdutím hladiny vody v Dunaji.	Nezabezpečiť plavebné prepojenie Dunaja s Váhom vzdutím, ale iným spôsobom (napríklad výstavbou hate na ústí Váhu do Dunaja.	
Trvalé poklesávanie dna a hladiny vody Dunaja medzi Gabčíkovom a Budapešťou sa považuje za nepriaznivý ekologický proces.	Poklesávanie dna a hladiny vody Dunaja sa považuje za prirodzený proces.	
Koryto Dunaja na úseku stupňa Nagymaros je považované za ekologicky dôležité a riešenie ekologických otázok má byť realizované vzdutím hladiny v Dunaji 	Ramená Dunaja na úseku stupňa Nagymaros sa považujú za ekologicky dôležitejšie a riešenie ekologických otázok sa má realizovať ich prebagrovaním a prehĺbením. 	
		
Celkové náklady odpovedajú vybudovaniu hate na vzdutie hladiny na ktorej môže byť hydroelektráreň. Ďalšie investície na údržbu plavebnej dráhy sú minimálne. Náklady na hať a hydroenergetickú časť podľa názoru slovenskej strany by nemali byť vyššie ako náklady uvedené maďarskou stranou na zabezpečenie plavby podľa ich návrhu.	Celkové náklady (v cene roku 1999) na vybudovanie koryta Dunaja na dobu 50 rokov v cenách z roku 1999 (likvidácia plavebných prekážok, obmedzenie poklesu hladín, zabezpečenie medzinárodnej plavby, trvalá údržba plavebnej dráhy:     

                       136689 miliónov Forintov.	
		
Úsek Dunaja stupňa Gabčíkovo	
Zapojenie hate Dunakiliti do regulovania hladín v Dunaji a prietokov do maďarskej ramennej sústavy, na prevádzanie povodní a ľadov.	Nevyužívanie hate Dunakiliti? (rozhodnutie parlamentu)	
Zapojenie VD Čunovo ako integračnej súčasti stupňa Gabčíkovo do zmluvného režimu	?  [145, 146, 154, 135, 136, 137]. Maďarská strana k tomu zatiaľ nepodala svoj návrh.	
Zabezpečenie vzdutia hladín vody v koryte Dunaja pod Čunovom pretekanými prehrádzkami. Na jednu pretekanú prehrádzku sa predpokladá, podľa jej konštrukcie, približne 100000 – 200000 m3 materiálu. 	Zabezpečenie vzdutia hladín v koryte Dunaja vybudovaním nového meandrujúceho koryta viacerými prehradeniami Dunaja 70000 m3 kamenných blokov, alebo zúžením starého koryta a nasypaním štrku (11 miliónov m3 na úseku 30 km)	
Protipovodňová ochrana pre prietoky nad prietoky prevádzané derivačným kanálom. Staré koryto by malo previesť minimálne prietok 10600 m3/s. 	Pri zvýšení dna koryta Dunaja, alebo vytvorením meandrujúceho koryta, je protipovodňovú ochranu treba znovu vyprojektovať a hrádze prerobiť.	
Výroba špičkovej elektrickej energie na stupni Gabčíkovo podľa spoločného manipulačného poriadku.	Priebežná výroba elektrickej energie bez možnosti špičkovej prevádzky. Nižšia kvalita vyrobenej energie.	
Prepojenie ramennej sústavy so starým korytom Dunaja na viacerých miestach.	Prepojenie ramennej sústavy so starým korytom Dunaja na viacerých miestach.	
Všetky typy plavby v starom koryte Dunaja za určitých dohovorených podmienok.	Zabezpečenie malej  športovej plavby.	
Prietoky do starého koryta Dunaja a ramennej sústavy
Podľa Zmluvy 1977 mininálny prietok v starom koryte Dunaja 50 m3/s, vo vegetačnom období 200 m3/s. Dohoda z roku 1995 hovorí o 400 m3/s v ročnom priemere v priemerne vodnatom roku (250 – 600 m3/s).	Podľa ekologického zdôvodnenia maďarskej strany v zimnom období treba prepúšťať do starého koryta Dunaja minimálne 20 – 40 m3/s, a vo vegetačnom období 400 m3/s. Do ramennej sústavy je v zimnom období treba prepúšťať 20 m3/s, a vo vegetačnom období 90 m3/s.	
		
Celkové náklady na úpravy v starom koryte Dunaja odpovedajú vybudovaniu 6 – 9 pretekaných prehrádzok s výškou 2 – 4 m. Približná cena jednej prehrádzky, v závislosti na jej veľkosti a type sa odhaduje od 20 do 100 miliónov SK.	Náklady na zúženie a zvýšenie dna predtavujú34 – 46 miliárd Forintov a náklady na údržbu v prvých rokoch 2 – 6 miliárd Forintov.
Maďarskou stranou odhadované náklady na vytvorenie meandrujúceho nového koryta Dunaja sú 17 – 20 miliárd Forintov a na údržbu 0.5 – 0.8 miliárd Forintov. 	

II. Rozsudok

II. 1. Zmluva 1977 v zmysle Rozsudku

Rozsudok uvádza [15], že Zmluva 1977 definuje výstavbu a prevádzku Sústavy vodných diel ako „spoločnú investíciu“, ktorou sa malo dosiahnuť „všestranné využívanie prírodného bohatstva Dunaja v úseku Bratislava Budapešť pre rozvoj vodného hospodárstva, energetiku, dopravu, poľnohospodárstvo a ďalšie odvetvia národného hospodárstva zmluvných strán“. Základným cieľom spoločnej investície bola teda výroba elektrickej energie, zlepšenie plavby, protipovodňová ochrana a zároveň sa strany zaviazali zabezpečiť, aby sa nezhoršila kvalita vody v Dunaji, a aby sa zabezpečilo splnenie požiadaviek ochrany prírody. 

Článok 1, ods. 4 Zmluvy uvádza [18], že technické údaje Sústavy budú uvedené v Spoločnom zmluvnom projekte, a že „spoločná investícia sa bude realizovať podľa Spoločného zmluvného projektu“.  Článok 5 Zmluvy stanovuje, že náklady spoločnej investície znášajú zmluvné strany spoločne v rovnakom pomere. Článok 8 ďalej vymedzoval, že hať Dunakiliti, derivačný kanál a oba stupne v Gabčíkove a Nagymarosi tvoria „spoločné vlastníctvo“ zmluvných strán v „rovnakom pomere“. Ostatné objekty mali prejsť do vlastníctva tej zmluvnej strany, na území ktorej boli vybudované. Strany sa mali v rovnakom pomere zúčastniť na úžitkoch z vybudovanej Sústavy vodných diel, najmä na vyrobenej základnej a špičkovej energii. Podľa článku 10 sa o prevádzku objektov stará zmluvná strana, na území ktorej boli stavby vybudované, a to podľa spoločného manipulačného a prevádzkového poriadku. Náklady na údržbu, prevádzku a rekonštrukciu spoločných objektov znášajú zmluvné strany v rovnakom pomere. Podľa článku 14 „v koryte Dunaja medzi Dunakiliti a Sapom sa zabezpečia prietoky schválené v spoločnom zmluvnom projekte, ak si prírodné podmienky, alebo iné okolnosti dočasne nevyžiadajú väčšie, alebo menšie prietoky“. „Ak ďalší odber na spoločnom maďarsko-československom úseku Dunaja nad množstvo určené v bilancii vôd schváleného Spoločného zmluvného projektu znižuje výrobu energie, bude zmluvná strana, ktorá odber uskutoční, postihnutá zodpovedajúcim znížením podielu na odbere elektrickej energie“. V článku 18 sa uvádza, že zmluvné strany s odteraz prijatými záväzkami a hlavne s článkom 3 Dohovoru o režime plavby na Dunaji podpísanom v Belehrade 18. augusta 1948, zabezpečia plynulú a bezpečnú plavbu tak počas výstavby, ako aj počas prevádzky Sústavy vodných diel. V článku 19 sa uvádza, že zmluvné strany zabezpečia splnenie požiadaviek na ochranu prírody, ktoré sa vyskytnú v súvislosti s realizáciou a prevádzkou Sústavy vodných diel. 

Spoločný zmluvný projekt [19] stanovil aj ciele systému a charakteristiky diela. Obsahuje aj „Predbežný manipulačný poriadok a Prevádzkový poriadok“ a v jeho článku 23 sa uvádza, že konečný manipulačný poriadok a prevádzkový poriadok bude schválený do roka po uvedení Sústavy vodných diel do prevádzky. Manipulačný poriadok má podľa čl. 13 Zmluvy riešiť prepúšťanie veľkých vôd a ľadov a ďalšie aspekty vodného režimu. Dočasný (súčasný) manipulačný poriadok bol odovzdaný maďarskej strane v decembri 2000.

Súd pripomína [28], že Sústava vodných diel Gabčíkovo – Nagymaros je definovaná ako „jednotná a nerozdielna prevádzková sústava objektov“.

II.2. Základ sporu v zmysle rozsudku

Súd konštatuje, že [40] „počas celého konania MR argumentovala, že hoci prerušila alebo zastavila určité práce na projekte, na druhej strane nikdy nepozastavila uplatňovanie samotnej Zmluvy z roku 1977. Na zdôvodnenie svojho správania sa, v podstate vychádzala zo stavu „ekologickej núdze“.  Súd ďalej konštatuje niektoré fakty a vyjadrenia oboch strán a potvrdzuje [48], že v dôsledku správania sa MR nebolo možné zavŕšiť výstavbu Sústavy vodných diel, ktorú Zmluva výslovne definuje ako „jednotnú a nerozdeliteľnú“. Argument maďarskej strany o stave núdze [54, 40] nepresvedčil Súd, pretože sa ani v najmenšej miere nedokázalo, že v roku 1989 reálne existovalo „vážne“ a „bezprostredné“ „nebezpečenstvo“, a že opatrenia prijaté Maďarskom boli na to jedinou možnou reakciou. Súd zastáva názor [57], že aj keby sa preukázalo, že vznikol stav núdze v súvislosti s plnením Zmluvy z roku 1977, bolo by neprípustné, aby sa MR odvolala na tento stav núdze ako na dôvod pre vlastné nedodržanie zmluvných záväzkov, pretože svojim konaním sama prispela k jeho vzniku. K problematike stavu núdze Súd poznamenáva [101], že aj keby sa zistilo, že stav núdze existoval, táto skutočnosť nemôže slúžiť ako dôvod na skončenie platnosti Zmluvy. Aj keby sa bolo zistilo, že ide o oprávnený dôvod, platnosť Zmluvy sa tým neskončí, zmluva môže byť neúčinná, pokiaľ existuje stav núdze, kedy sa jej účinnosť vlastne nachádza v latentnom stave, avšak – pokiaľ sa strany vzájomne nedohodnú na skončení platnosti zmluvy –platnosť zmluvy naďalej trvá. Len čo stav núdze pominie, povinnosť plniť zmluvné záväzky sa obnovuje. To znamená minimálne od vyhlásenia Rozsudku. Ďalšie námietky maďarskej strany vyvracia súd napríklad v [102, 103, 104] Súd ďalej konštatuje [104], že zmena okolností uvádzaná MR, nie je podľa názoru Súdu takej povahy, a to ani jednotlivo ani súhrnne, že by účinok mal radikálne zmeniť rozsah záväzkov, ktoré sa mali splniť na dokončenie Sústavy vodných diel. 

Slovenská vládna delegácia to chápe tak, že Súd konštatoval [101], že stav núdze neexistoval, že Zmluva platí, a preto stále existuje povinnosť plniť zmluvné záväzky, respektívne, že plnenie zmluvných záväzkov nemôže byť v latentnom stave na základe toho, že neexistuje oprávnený dôvod. Slovenská vládna delegácia je tiež názoru, že neexistuje dôvod radikálne zmeniť rozsah záväzkov, ktoré sa mali splniť na dokončenie Sústavy vodných diel, pretože pre to neexistuje ani vecný dôvod. Nepostavenie druhej polovice „jednotnej a nerozdielnej prevádzkovej sústavy, ani iného náhradného riešenia, spĺňajúceho ciele Zmluvy, slovenská strana považuje za radikálnu „zmenu“ v postoji a neplnenie záväzkov. Naviac, ak maďarská strana navrhuje investovať do zabezpečenia plavby s nižšou kvalitou plavebnej dráhy väčšie náklady ako do viacúčelového vodného diela prinášajúceho aj ďalšie úžitky. Maďarská strana tým, že pozastavila výstavbu objektov, prispela k vzniku situácie, ktorá neviedla ku konaniu plodných rokovaní [107]. To platí aj o súčasnom stave rokovania. 

II.3. Dôležité výroky a myšlienky rozsudku

V tejto kapitole uvádzame len niektoré vybrané myšlienky z rozsudku, ktoré chceme zdôrazniť. 

[131] Strany sa musia usilovať o dohodu o modalitách vykonania rozsudku. (modalita = general form of structure – proposition according to the possibility, impossibility, contingency /náhodnosti javu/ or necessity), teda principiálne o tom, akým spôsobom, opatreniami, stavbami, rozhodnutiami, naplníme vykonanie Rozsudku.

[132] Zásadnú dôležitosť má to, že Zmluva je stále v platnosti a preto upravuje vzťah medzi stranami. Tento vzťah upravujú aj normy iných relevantných dohovorov, ale predovšetkým je upravený použiteľnými pravidlami Zmluvy z roku 1977 ako pravidlami, lex speciális.

[133] Je podstatné, aby sa faktická situácia tak, ako sa vyvinula od roku 1989, zaradila do kontextu zachovaného a rozvíjajúceho sa zmluvného vzťahu, aby sa tak v čo najvyššej miere dosiahli predmet a účel Zmluvy. Iba vtedy sa môže napraviť neregulárny stav vecí, ktorý existuje v dôsledku nedodržania zmluvných záväzkov obidvoma stranami, ak sa budú chovať v súlade s ich zmluvnými záväzkami.

[134] Súd nemôže ignorovať skutočnosť, že gabčíkovská elektráreň je v prevádzke, že derivačný kanál dostáva vodu z menšej zdrže vytvorenej priehradou, ktorá nie je pri Dunakiliti ale pri Čunove, a že elektráreň v Gabčíkove je v prevádzke v prietočnom režime a nie v špičkovom režime, ako sa pôvodne predvídalo. Súd nemôže ignorovať skutočnosť, že Nagymaros nielenže nebol postavený, ale nie je ani dôvod ho postaviť, pretože obe strany fakticky vylúčili možnosť prevádzky v špičkovom režime. Porovnaj články [54, 128] rozsudku.

[135] Zmluva nepredvídala len spoločný investičný projekt pre výrobu energie, ale mala slúžiť aj iným cieľom: zlepšeniu plavby na Dunaji, protipovodňovej ochrane, prevádzaniu ľadov, ochrane prírodného prostredia. Žiadnemu z cieľov nebola daná absolútna priorita pred inými cieľmi. Žiaden z cieľov nestratil na význame. Aby sa dosiahli ciele, strany prijali záväzky na správanie, záväzky na konanie a záväzky na výsledok. 

[136] Možno povedať, že časť záväzkov na konanie, ktoré sa týkali výstavby vodných diel – pokiaľ neboli realizované pred rokom 1992 – bola prekonaná vývojom, ... , keď cieľom Zmluvy môžu adekvátne poslúžiť existujúce stavby. 

Toto slovenská delegácia rozumie tak, že nie je potrebné využiť Dunakiliti presne podľa Zmluvy, túto funkciu prevzalo Čunovo [145].

[137] Či je tomu v skutočnosti tak, musia rozhodnúť, v prvom rade a predovšetkým, samotné strany. 

[138] Maďarsko trvalo na skončení výstavby v Nagymarosi a Československo vyhlásilo, že bolo ochotné zvážiť prípadné obmedzenie alebo dokonca vylúčenie prevádzky v špičkovom režime. V tom prípade by sa výstavba priehrady v Nagymarosi stala zbytočnou. Strany v praxi uznali, že výslovné ustanovenia samotnej zmluvy môžu byť predmetom ďalšieho rokovania.

[139] Súd zastáva názor, že strany majú právny záväzok, aby v priebehu rokovaní zvážili v kontexte Zmluvy z roku 1977, akým spôsobom možno najlepšie dosiahnuť mnohoraké ciele Zmluvy, majúc na zreteli, že by sa mali dosiahnuť všetky ciele zmluvy.

[140] Súd považuje dopad a dôsledky projektu na životné prostredie za kľúčovú otázku. Strany by mali spoločne znovu posúdiť účinky prevádzky gabčíkovskej elektrárne na životné prostredie. Musia najmä nájsť uspokojivé riešenie, pokiaľ ide o množstvo vody, ktoré sa bude prepúšťať do starého koryta Dunaja a do bočných ramien na oboch stranách.

[141] Nie je úlohou súdu určiť aký má byť konečný výsledok rokovaní. Strany samotné musia na základe dohody nájsť riešenie, ktoré zoberie do úvahy ciele Zmluvy, ktoré musia byť dosiahnuté spoločne a integrovane, ako aj normy medzinárodného práva životného prostredia a zásady práva medzinárodných vodných tokov. Strany majú záväzok správať sa tak, aby rokovania mali zmysel, čo nebude prípad, keď niektorá z nich trvá na vlastnom stanovisku bez toho, že by uvažovala o akejkoľvek jeho modifikácii.

[142] Strany majú dospieť k riešeniu v rámci spolupráce, ktorú predvída Zmluva. Má prevážiť účel zmluvy a úmysel strán pri jej uzatváraní, nad jej doslovnou aplikáciou. Princíp dobromyseľnosti zaväzuje strany vykonávať Zmluvu rozumným spôsobom a tak, aby sa dosiahol jej účel. 

Toto SR chápe ako potvrdenie toho, že Variant C má byť zakomponovaný do štruktúry SVD G-N a nie ako zrušenie záväzku MR postaviť stupeň Nagymaros.

[143] Ak sa uskutočnia dvojstranné rokovania bez predbežných podmienok, obom stranám môžu byť na prospech pomoc a expertízy tretej strany.

[144] Keďže Súd konštatoval, že Zmluva je stále platná, a podľa jej ustanovení spoločný režim predstavuje jej základný prvok, Súd zastáva názor, že pokiaľ sa strany inak nedohodnú, mal by sa tento režim obnoviť.

[145] Súd zastáva názor, že objekty v Čunove by sa mali stať spoločne prevádzkovaným dielom, vzhľadom na ich rozhodujúcu úlohu pri prevádzke toho, čo zostalo zo Sústavy, a pre vodohospodársky režim. Priehrada v Čunove prevzala úlohu, ktorá pôvodne bola určená objektom Dunakiliti, a preto by mala mať aj podobný štatus.

[146] Variant C by sa mal uviesť do súladu so Zmluvou a pretransformovať z faktického stavu na zmluvný režim.

[147] Znovu nastolenie spoločného režimu zohľadní koncepciu spoločného využívania, zhodnocovania a ochranu medzinárodného vodného toku spravodlivým a rozumným spôsobom.

[152] Slovensko je oprávnené na náhradu za škody, ktoré utrpelo Československo, ako aj Slovensko samotné, v dôsledku rozhodnutia maďarska pozastaviť a následne zanechať práce v Nagymarosi a Dunakiliti, pretože toto konanie zapríčinilo odloženie uvedenia gabčíkovskej elektrárne do prevádzky, a po jej uvedení do prevádzky zmenu v spôsobe prevádzky. Maďarsko je oprávnené na náhradu za škody, ktoré utrpelo v dôsledku odklonenia Dunaja, pretože Československo uvedením Variantu C do prevádzky a Slovensko pokračovaním v jeho prevádzke zbavili Maďarsko jeho oprávneného podielu na spoločných vodných zdrojoch a využívali tieto zdroje predovšetkým pre ich vlastný úžitok.

[153] Otázku odškodnenia možno uspokojivo vyriešiť v rámci celkového riešenia, ak by sa každá strana vzdala svojich požiadaviek a proti požiadaviek.

[154] Súčastne súd považuje za potrebné zdôrazniť, že účtovné vysporiadanie výstavby objektov je otázkou, odlišnou od otázky odškodnenia, a musí byť vyriešené v súlade so Zmluvou z roku 1977 a s ňou súvisiacimi dokumentami. Ak sa má Maďarsko podieľať na prevádzke a úžitkoch čunovského komplexu, tak musí zaplatiť zodpovedajúci podiel stavebných a prevádzkových nákladov.

II.4. Súd rozhodol[155]: 

(1)
A 	MR nebola oprávnená v roku 1989 pozastaviť a následne zanechať práce na Vodnom diele Nagymaros a tie práce na vodnom diele Gabčíkovo, za ktoré zodpovedala podľa Zmluvy a s ňou súvisiacich dokumentov.
B	Československo bolo v novembri 1991 oprávnené pristúpiť k „dočasnému riešeniu“
C	Československo nebolo oprávnené uviesť od októbra 1992 „dočasné riesenie“ do prevádzky
D	Oznámenie MR z 19. mája 1992 o skončení platnosti Zmluvy zo 16. septembra 1977 a s ňou súvisiacich dokumentov nemalo právny účinok skončenia

(2)
A 	Slovensko ako nástupca Československa sa stalo stranou Zmluvy zo 16. septembra 1977 od 1. januára 1993
B	Maďarsko a Slovensko musia rokovať v dobrej viere, berúc do úvahy dnešnú situáciu a musia prijať všetky nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie cieľov Zmluvy v súlade s takými modalitami, na akých sa dohodnú
C	Pokiaľ sa strany nedohodnú inak, musí sa stanoviť spoločný prevádzkový režim podľa Zmluvy zo 16. septembra 1977
D	Pokiaľ sa strany nedohodnú inak, Maďarsko je povinné nahradiť škody Slovensku, ktoré utrpelo Československo a Slovensko pozastavením a zanechaním prác MR, za ktoré zodpovedala, a Slovensko je povinné nahradiť Maďarsku náhradu škody, ktorú utrpelo v dôsledku uvedenia „dočasného riešenia“ do prevádzky Československom a jeho pokračujúcej prevádzky Slovenskom.
E	Vyúčtovanie nákladov na výstavbu a prevádzku objektov sa musí urobiť v súlade s príslušnými ustanoveniami Zmluvy zo 16. septembra 1977 a s ňou súvisiacich dokumentov, berúc do úvahy tie opatrenia, ktoré strany príjmu pri aplikácii bodov 2B a C výrokovej časti rozsudku.

III. Chápanie rozsudku slovenskou vládnou delegáciou 

III.1. Rozsudok

Zásadný význam pre rokovanie má fakt, že Zmluva z roku 1977 a príslušné dokumenty včítane Spoločného zmluvného projektu platia, a že Slovensko je v tejto Zmluve nástupníckym štátom v rokovaniach, ktoré musia byť vedené v dobrej viere, berúc do úvahy dnešnú situáciu a musia prijať všetky nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie cieľov Zmluvy v súlade s takými modalitami, na ktorých sa dohodneme. Inými slovami, máme sa spoločne dohodnúť na modalitách, ktorých realizáciou dosiahneme čo najlepšie splnenie cieľov Zmluvy z roku 1977.

Československo bolo oprávnené pristúpiť k dočasnému riešeniu. Československo nebolo oprávnené uviesť „dočasné riešenie“ – Variant C - do prevádzky. Úlohou je Variant C uviesť do súladu so Zmluvou a tak pretransformovať dnešný stav na zmluvný režim.

V súlade so Zmluvou je treba stanoviť spoločný prevádzkový poriadok, pokiaľ sa nedohodnú strany inak.

Vzájomné škody vyplývajúce z pozastavenia a zanechania prác MR na Sústave vodných diel a za uvedenie dočasného riešenia do prevádzky máme definovať a sme ich povinný si nahradiť, pokiaľ sa nedohovoríme inakšie, napríklad, na vzájomnom anulovaní, alebo inom kompromise.

Musíme vykonať vyúčtovanie nákladov na výstavbu a prevádzku objektov Sústavy vodných diel. 

Bez poznania návrhu konečného riešenia nemožno počítať vzájomné odškodnenie a urobiť účtovné vyrovnanie. Nie je ani možné porovnať, do akej miery sa podarilo naplniť ciele Zmluvy 1977.

III.2. Cieľ Rozsudku Medzinárodného súdneho dvora

Základným cieľom rozsudku bolo vyriešiť spor, ktorý strany neboli schopné vyriešiť rokovaním, hlavne odpoveďou na otázky, ktoré sú uvedené v osobitnej dohode.

Rozsudok zdôrazňuje požiadavku v čo najvyššej miere dosiahnuť ciele Zmluvy a zaradiť skutočnú situáciu, ktorá sa vyvinula od roku 1989 do kontextu ďalej rozvíjajúceho sa zmluvného vzťahu. Dnešný neregulárny stav vecí treba napraviť tak, že obe strany sa majú chovať v súlade s ich zmluvnými záväzkami. Teda základnou myšlienkou rozsudku je, že záväzky na správanie sa strán a záväzky na výsledok zostávajú v platnosti podľa Zmluvy 1977, že ciele zmluvy nestratili na význame, sú dobré, a teda ich treba splniť tak dobre, ako sa len dajú. Ide predovšetkým o protipovodňovú ochranu a prevádzanie ľadov, o zlepšenie existujúcich plavebných podmienok, o výrobu energie, o nájdenie a realizovanie uspokojivého riešenia pre ochranu prírodného prostredia a prípadne ďalšie, ako napríklad rozvoj regiónov, pomoc pre poľnohospodárstvo, lesné hospodárstvo, rozvoj turistiky a hlavne rozvoj vzájomných vzťahov medzi Maďarskom, Slovenskom a ďalšími podunajskými štátmi, okrem iného, aj podstatne lepším využívaním najvýznamnejšej transeurópskej plavebnej cesty. O záväzkoch na konanie je treba spoločne rokovať. 

Zmysel odseku [136] Rozsudku hovorí, že časti záväzkov, ktoré sa týkali výstavby Sústavy vodných diel, pokiaľ neboli realizované pred rokom 1992, bola prekonaná vývojom, že ich nie je treba realizovať, pokiaľ (vtedy ak) cieľom Zmluvy môžu adekvátne poslúžiť už existujúce stavby. Slovenskej strane z toho vyplýva, že:
•	keď cieľom Zmluvy môžu adekvátne poslúžiť stavby realizované pred rokom 1992, potom ich treba využiť a netreba ich búrať ani stavať nové (najmä Variant C – Čunovo). 
•	keď neexistujú stavby, ktoré môžu poslúžiť cieľom Zmluvy, tak o nich treba rokovať a všetko spraviť preto aby sa ciele Zmluvy splnili. Ak sa ciele Zmluvy nedajú dosiahnuť existujúcimi stavbami, potom treba stavby spĺňajúce ciele Zmluvy navrhnúť, vyprojektovať a postaviť (Nagymaros alebo iný dolný stupeň). 
•	o tom, ktoré záväzky boli prekonané vývojom, musia rozhodnúť predovšetkým a v prvom rade samotné strany vzájomným rokovaním. Strany majú zároveň právny záväzok, aby v priebehu rokovaní zvážili v kontexte Zmluvy, akým spôsobom možno najlepšie dosiahnuť mnohoraké ciele zmluvy, majúc na zreteli, že by mali dosiahnuť všetky ciele zmluvy (Záväzok postaviť stupeň Nagymaros, alebo analogické dielo spĺňajúce ciele Zmluvy, nie je zrušený).

Slovenskej vládnej delegácii z toho vyplýva, že Súd nezakázal rokovať o žiadnej otázke týkajúcej sa realizácie objektov na plnenie cieľov Zmluvy. Súd nepredpisuje žiadne riešenie, ani žiadne technické riešenie nezakazuje. Súd nezakázal postaviť stupeň Nagymaros ani inú adekvátnu stavbu. Súd odporúča, aby sme o všetkom rokovali, a teda aj stupni Nagymaros, a to, na čom sa dohodneme, bude Súd akceptovať. Pritom však musíme, čo možno najlepšie, dosiahnuť mnohoraké ciele Zmluvy. Súd odporúča robiť to rozumným spôsobom a bez predbežných podmienok. Nebolo úlohou Súdu určiť aký má byť výsledok rokovaní. Základnou myšlienkou rozsudku je, aby sme o všetkom tom, čo chýba (čo nebolo realizované do roku 1992) na naplnenie cieľov Zmluvy, spoločne rokovali a našli čo najlepšie a rozumné riešenie. Slovenská strana je preto názoru, že má plné právo žiadať od maďarskej strany rokovať o všetkých otázkach vedúcich k optimálnemu splneniu cieľov platnej Zmluvy z roku 1977, založených na spoločných expertných štúdiách. 

Rozsudok hovorí, že obe strany sú oprávnené na náhradu škody, ktoré si strany vzájomne spôsobili. Túto otázku odporúča vyriešiť v rámci celkového riešenia, prípadne vzdaním sa svojich požiadaviek a protipožiadaviek. Súd zároveň konštatuje, že účtovné vysporiadanie výstavby a nákladov na prevádzku musí byť vyriešené v súlade so Zmluvou. To znamená rovnaké investície, rovnaká práca a na základe toho aj rovnaké úžitky. Aká práca, taká pláca (Equal pay for equal work. Amilyen a munka, olyan a jutalom).

Súd hovorí, že musíme vzájomne rokovať v dobrej viere, berúc do úvahy skutočnú situáciu a prijať všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie cieľov Zmluvy, a to tak, ako sa na jednotlivých modalitách dohodneme.

Súd považuje dopad a dôsledky projektu na životné prostredie za kľúčovú otázku. Obom Vládnym delegáciám sú k dispozícii národné a spoločné výsledky spoločného Slovensko–maďarského monitorovania prírodného prostredia v zmysle dohody z roku 1995, ďalej zhrňujúce výsledky maďarských štúdií „Úlohy analýzy vplyvov pre Dunaj“ ktorá bola slovenskej strane odovzdaná 9. decembra 1999 a dva zborníky Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského nazvané „Gabčíkovo part of the hydroelectric power project, Enviromental impact Review, (Evaluation based on two and six year monitoring), publikované v roku 1995 a 1999. Okrem toho existujú mnohé ďalšie práce, ktoré je možné využiť pri vypracovávaní EIA (Environmental Impact Assesment). Tieto práce sledujú stanovisko Súdu, že strany majú posúdiť účinky prevádzky gabčíkovskej elektrárne na životné prostredie. Tieto práce, spoločné pre obe krajiny, budú použité pri hľadaní spôsobu a modalít naplnenia cieľov Zmluvy pri optimalizovaní ich vplyvu na životné prostredie.

Slovenská vládna delegácia chápe Rozsudok Medzinárodného Súdneho Dvora ako dokument, ktorý predovšetkým považuje mnohoraké ciele Zmluvy za správne, chce aby ciele boli zrealizované, aby obe strany pritom našli rozumné spoločné riešenie a aby naďalej všestranne rozvíjali Zmluvný vzťah. Podporuje pritom riešenia založené na spolupráci, na spoločnom a spravodlivom využívaní, zhodnocovaní a ochrane vodného toku. Súd podporuje vzájomnú spoluprácu oboch krajín, dobré susedské a partnerské vzťahy a vyriešenie sporu v čo najprijateľnejšej forme pre obe strany, podľa zásady rovnakej deľby financovania, stavebných prác, prevádzkovania a rovnakej deľby úžitkov (equal footing in respect of the financing, construction and operation of the work and equal footing in respect of profit). 

IV. rokovania o realizácii rozsudku MSD

Sústava vodných diel Gabčíkovo – Nagymaros je definovaná ako „jednotná a nerozdielna prevádzková sústava objektov“. 

Stupeň Gabčíkovo existuje, väčšina objektov je vybudovaných. Splnené boli niektoré ciele Zmluvy. Na plnenie cieľov Zmluvy sa zatiaľ využívajú len existujúce objekty. Niektoré ďalšie objekty je treba navrhnúť a vybudovať.

Stupeň Nagymaros neexistuje, nie je v prevádzke, a neboli preto splnené na tomto úseku doteraz takmer žiadne ciele Zmluvy (aj keď už boli vynaložené značné náklady). Ak sa majú splniť ciele zmluvy, treba navrhnúť objekty a ich vybudovať.

Aby sme poukázali na odbornú problematiku plnenia cieľov Zmluvy a predstavu slovenskej strany ako pristupovať k rokovaniam, ukážeme ju na príklade Stupňa Gabčíkovo (vybudované takmer všetky objekty) a stupňa Nagymaros (vybudovaná len časť protipovodňových hrádzí).

IV.1. Stupeň Gabčíkovo

Cieľom, stanoveným rozsudkom MSD, je zaradiť faktickú situáciu do kontextu Zmluvy tak, aby sa v čo možno najväčšej miere dosiahli predmet a ciele Zmluvy (133, 134, 135). Strany majú právny záväzok, aby v priebehu rokovaní, zvážili v kontexte Zmluvy z roku 1977, akým spôsobom možno najlepšie dosahovať mnohoraké ciele Zmluvy, majúc na zreteli, že by sa mali dosiahnuť všetky ciele Zmluvy (139). Problematika riešenia oblasti starého koryta Dunaja a Mošonského ramena Dunaja podľa deľby prác prislúcha maďarskej strane. 

Ciele Zmluvy a naplnenie rozsudku MSD na tomto úseku Dunaja sú:
•	Zapojenie VD Čunovo ako integračnej súčasti VD Gabčíkovo do zmluvného režimu. 
•	Ochrana životného prostredia.
•	Zabezpečenie protipovodňovej ochrany a prevádzanie ľadov.
•	Výroba elektrickej energie (priebežnej a špičkovej).
•	Zlepšenie plavebných podmienok 

K jednotlivým bodom je treba spoločne vypracovať:

•	Technická časť zapojenia VD Čunovo ako integračnej súčasti VD Gabčíkovo do zmluvného režimu:
o	popis VD Čunovo,
o	prevádzkový režim na VD Čunovo,
o	technické podmienky na rozhodnutie či VD Čunovo bude spoločná alebo národná investícia,
o	stanovenie ceny VD Čunovo,
o	dopad VD Čunovo na podiel nákladov a úžitkov z VD Gabčíkovo,
o	ďalšie využitie hate Dunakiliti a dopad tohoto rozhodnutia na podiel nákladov a úžitkov z VD Gabčíkovo.

•	Protipovodňová ochrana a prevádzanie ľadov:
o	definovanie maximálneho prietoku s ktorým je treba uvažovať, a na ktorý je treba upraviť staré koryto Dunaja, 
o	spôsoby prevádzania ľadov,
o	definovanie protipovodňových kritérií,
o	definovanie nebezpečných úsekov z hľadiska protipovodňovej ochrany, 
o	definovanie cieľov protipovodňovej údržby koryta Dunaja,
o	identifikácia alternatív, ktorými je možné splniť vyššie uvedené požiadavky
o	definovanie funkcie hate Dunakiliti v protipovodňovej ochrane a pri prepúšťaní ľadov,
o	definovať potrebnú údržbu starého koryta z hľadiska protipovodňovej ochrany,
o	 spoločný manipulačný poriadok na úseku Čunovo – Dunakiliti – Sap.

•	Ekologické kritériá úprav starého koryta Dunaja a identifikácia požiadaviek životného prostredia:
o	vyhodnotenie vplyvov dočasných opatrení a prietokov do starého koryta Dunaja a Mošonského ramena Dunaja realizovaných podľa Dohody z roku 1995, vzhľadom na prírodné prostredie, 
o	identifikácia požiadaviek vyplývajúcich z Rozsudku MSD, z medzinárodných zmlúv a nariadení EÚ,
o	definovanie požiadaviek na výšku hladiny vody v Dunaji nad haťou Dunakiliti a definovanie funkcie hate Dunakiliti pri regulácii výšky hladiny a zavodňovaní maďarskej ramennej sústavy,
o	definovanie požadovaných hladín podzemných vôd na maďarskom území,
o	definovať aký stav prírodného prostredia sa môže v inundácii a v ramennej sústave a v Mošonskom ramene Dunaja považovať za optimálny,
o	definovať aký stav prírodného prostredia sa má v inundácii pomocou regulovania vodného režimu dosiahnuť a aké sú požiadavky na prepojenie hlavného koryta s dunajskými ramenami.
o	vypracovať metodiku a kritériá na posúdenie vplyvu vodného režimu na pôdnu vlhkosť a následne na terestrickú flóru pomocou fytoindikačných metód.
o	definovanie úprav územia zdrže Dunakiliti na maďarskom území a možnosti spoločného využívania na rekreáciu, šport a kultúru,
o	zostavenie alternatív, ktoré sú schopné vyhovieť požiadavkám na splnenie cieľov Zmluvy v úseku starého koryta Dunaja a požiadavkám na vodný režim slovenskej a maďarskej časti ramennej sústavy.

•	Plavba
o	rozhodnúť aká plavba a za akých podmienok má byť zabezpečená v starom koryte Dunaja,
o	definovať možnosti využívania hate Dunakiliti na plavbu,
o	definovať aké prace je treba vykonať na zabezpečenie navrhovanej plavby.
o	definovať potrebnú údržbu starého koryta z hľadiska plavby.

•	Energetika
o	vypracovať a odsúhlasiť metodiku na výpočet množstva elektrickej energie (vzorce), ktorú je možné vyrobiť v závislosti na prietokoch a na spáde na VE Gabčíkovo podľa SZP a podľa návrhov maďarskej strany, prípadne podľa ďalších návrhov,
o	určenie charakteristiky špičkového spôsobu výroby elektrickej energie porovnaním definície v SZP a v návrhoch maďarskej strany, prípadne podľa ďalších návrhov,
o	bilančne porovnať výrobu elektrickej energie pre každý návrh riešenia a porovnať ich s riešením podľa Zmluvy 1977, 
o	identifikácia charakteristík energetického trhu v oboch krajinách a očakávaný vývoj,
o	vypracovať spôsob výpočtu podielu strán na energii vyrobenej vo VE Gabčíkovo obsiahnutej v SZP, určenie časti pripadajúcej Maďarsku z doteraz vyrobeného množstva elektrickej energie. 

•	Metodika a realizácia spoločného posudzovania vplyvov na životné prostredie.
o	úlohou pracovnej skupiny je navrhnúť metodiku posudzovania vplyvov na prírodné prostredie (EIA) pre alternatívy možných technických riešení. 

•	Definovať mieru plnenia cieľov Zmluvy 1977

IV.2. Stupeň Nagymaros

Cieľom stanoveným rozsudkom MSD je zaradiť faktickú situáciu do kontextu Zmluvy tak, aby sa v čo možno najväčšej miere dosiahli predmet a ciele Zmluvy (133, 134, 135). Strany sa majú chovať v súlade s ich zmluvnými záväzkami. Strany majú právny záväzok, aby v priebehu rokovaní, zvážili v kontexte Zmluvy z roku 1977, akým spôsobom možno najlepšie dosahovať mnohoraké ciele Zmluvy, majúc na zreteli, že by sa mali dosiahnuť všetky ciele Zmluvy (139).  

Ciele Zmluvy a naplnenie rozsudku MSD na tomto úseku Dunaja sú:
•	Zabezpečenie protipovodňovej ochrany a prevádzanie ľadov.
•	Zlepšenie plavebných podmienok.
•	Ochrana životného prostredia.
•	Výroba elektrickej energie využitím hydroenergetického potenciálu tohoto úseku Dunaja a zlepšením kvality energie na úseku vodného diela Gabčíkovo (výroba špičkovej energie).
•	Nájsť spôsob, ako je v čo možno najväčšej miere splniť ciele Zmluvy, aspoň v takej miere, ako ich dokázal plniť projekt VD Nagymaros. 
•	Vytvorenie podmienok pre špičkový režim prevádzky vodnej elektrárne Gabčíkovo v zmysle Zmluvy 1977.
•	Porovnať parametre a úžitky navrhovaných technických riešení s riešením podľa Zmluvy 1977.

K jednotlivým bodom je treba spoločne vypracovať:

•	Protipovodňová ochrana:
o	maximálny prietok s ktorým je treba pri návrhu riešení uvažovať,
o	definovanie nebezpečných úsekov z hľadiska protipovodňovej ochrany,
o	vyhodnotenie protipovodňovej ochrany od Sapu po Szop a ďalej po Budapešť.

•	Plavba:
o	definovanie požadovaných plavebných podmienok na zabezpečenie medzinárodnej plavby,
o	definovanie možností vytvorenia požadovaných plavebných podmienok,
o	definovanie potrebnej údržby plavebnej dráhy.

•	Ekologické kritériá úprav koryta Dunaja:
o	definovať stav hladiny vody v Dunaji pred zaklesávaním koryta a to aj vo vedľajších ramenách, ich prepojenosť s Dunajom a tiež stav podzemných vôd priľahlého územia, 
o	definovanie ekologicky optimálnych výšok hladín v Dunaji a v dunajských ramenách, ich vzájomné prepojenie s Dunajom a definovanie optimálnych výšok hladín podzemných vôd,
o	definovať aký stav prírodného prostredia sa v Dunaji, v Dunajských ramenách a priľahlých územiach považuje z ekologického hľadiska za optimálny,
o	definovanie aký stav prírodného prostredia sa v Dunaji, v dunajských ramenách a priľahlom území má dosiahnuť, 
o	vypracovať metodiku a kritériá na posúdenie vplyvu vodného režimu na prírodné prostredie na tomto úseku koryta Dunaja, 
o	definovať ekologické hodnoty Dunaja, priľahlých ramien a územia, včítane typov biotopov, ktoré sú cenné a ktoré treba vodným režimom podporiť, prípadne rehabilitovať,
o	vypracovať ekologickú koncepciu na určenie cieľového stavu, 
o	určiť ekologické ciele pre koryto Dunaja, pre vedľajšie ramená, a pre podzemnú vodu na priľahlom území,
o	navrhnúť rehabilitáciu zdevastovaných území,
o	definovať možné opatrenia voči zužovaniu sa voľnej šírky hladiny vody v ramenách a iným javom, aby hydraulický kontakt bol dosť intenzívny,
o	definovať potrebné rýchlosti prúdenia a vyčleniť typy ramien z ekologického hľadiska od parapotamalu po plesiopotamal, ktoré, sú pre inundáciu typické a pre biodiverzitu potrebné,
o	technické práce v koryte Dunaja a v ramenách ako aj údržbu plavebnej dráhy vyhodnotiť z ekologického hľadiska .

•	Energetika:
o	bilančne porovnať výrobu elektrickej energie pre každý návrh riešenia a porovnať ho so zmluvným projektom.

•	Metodika a realizácia spoločného posudzovania vplyvov na životné prostredie:
o	úlohou pracovnej skupiny je navrhnúť metodiku posudzovania vplyvov na prírodné prostredie (EIA) pre alternatívy možných technických riešení, podľa Spoločného zmluvného projektu a návrhov maďarskej strany. 

•	Definovať v akej miere plnil Spoločný zmluvný projekt ciele Zmluvy 1977: 
o	definovať ako plnil Spoločný zmluvný projekt cieľ zlepšiť plavebné podmienky,
o	definovať ako plnil Spoločný zmluvný projekt cieľ protipovodňovej ochrany,
o	definovať ako plnil Spoločný zmluvný projekt ekologické požiadavky v podmienkach prevádzky bez špičkovania a so špičkovaním na Gabčíkove,
o	definovať ako vplýval Spoločný zmluvný projekt na prírodné podmienky pozdĺž Dunaja,
o	definovať ako plnil Spoločný zmluvný projekt energetické požiadavky,
o	definovať ako plnil Spoločný zmluvný projekt náväznosť na iné projekty, závlahy, vnútrozemskú lodnú dopravu, vodné zdroje a podobne.

•	Nájsť spôsob, ako je v čo možno najväčšej miere možné splniť ciele Zmluvy, aspoň v takej miere, ako ich dokázal plniť projekt VD Nagymaros: 
o	definovať ako zlepšiť plavebné podmienky,
o	definovať ako plniť cieľ protipovodňovej ochrany,
o	definovať ako plniť ekologické požiadavky 
o	definovať ako zlepšiť prírodné podmienky pozdĺž Dunaja,
o	definovať ako splniť energetické požiadavky,
o	definovať ako splniť náväznosť na iné projekty, závlahy, vnútrozemskú lodnú dopravu, vodné zdroje a podobne.

•	Porovnať parametre a úžitky navrhovaných technických riešení s riešením podľa Zmluvy 1977 a definovať mieru plnenia cieľov Zmluvy 1977.

V. Problémy rokovaní

Tuto problematiku teraz popíšeme z pohľadu slovenskej strany.

Sústava vodných diel Gabčíkovo – Nagymaros je definovaná ako „jednotná a nerozdielna prevádzková sústava objektov stupňa Gabčíkovo a stupňa Nagymaros, ktoré bezprostredne na seba nadväzujú a vzájomne sa ovplyvňujú“.

Z pohľadu slovenskej strany je základným problémom rokovaní fakt, že Stupeň Gabčíkovo bol uvedený do prevádzky a čiastočne spĺňa ciele Zmluvy a stupeň Nagymaros nebol vybudovaný a, okrem časti protipovodňovej ochrany, nespĺňa ciele Zmluvy. Stupeň Nagymaros je kľúčovou otázkou pri ďalšom rozhodovaní, pretože jeho vybudovanie, nevybudovanie, vybudovanie náhradných stavieb na plnenie cieľov Zmluvy, vybudovanie koryta Dunaja od Sapu po Budapešť na určitý stupeň zabezpečenia plavby, musia byť dohovorené pred tým, ako sa bude pripravovať návrh na vykonanie Rozsudku Medzinárodného Súdneho Dvora. Je to dôležité aj preto, lebo od tohoto rozhodnutia sa odvíjajú všetky ďalšie rokovania včítane plnenia cieľov Zmluvy, nastolenia spoločného zmluvného režimu, definovanie škôd, náhrad za škody, účtovné vysporiadanie výstavby objektov. 

V.1. Stupeň Nagymaros

Základ sporu je stručne uvedený v kapitole II.2. Ani jeden argument [40] na zastavenie prác a prerušenie prác na projekte uvádzaný maďarskou stranou súd neprijal [54, 57, 101, 102, 103, 104 a ďalšie]. Dokonca ani zmena okolností uvádzaná MR ako argument, nie je podľa názoru Súdu takej povahy, že by sa mal radikálne zmeniť rozsah záväzkov, ktoré sa mali splniť na dokončenie Sústavy vodných diel [104]. Slovenská vládna delegácia to chápe tak, že Súd konštatoval [101], že stav núdze neexistoval, že Zmluva platí, a preto stále existuje povinnosť plniť zmluvné záväzky, respektívne, že plnenie zmluvných záväzkov nemôže byť v latentnom stave na základe toho, že neexistuje oprávnený dôvod a  že neexistuje dôvod radikálne zmeniť rozsah záväzkov [104], ktoré sa mali splniť na dokončenie Sústavy vodných diel. 

Slovenská strana zdôraznila [128], „že či sa Nagymaros vybuduje, ako bolo pôvodne naplánované, alebo sa vybuduje kdekoľvek v inej forme, alebo sa nevybuduje vôbec, to je otázka, o ktorej majú rozhodnúť strany niekedy v budúcnosti“. 

Tá budúcnosť je dnes tu. Slovenská strana naznačila „že gabčíkovská elektráreň nebude pracovať v špičkovom režime pokiaľ by dôkazy o škodách na životnom prostredí boli jasné a akceptované oboma stranami“.

Dôležité je konštatovanie [54], že „aj keď Spoločný zmluvný projekt predpokladal, že elektráreň Gabčíkovo by bola v prevádzke najmä v špičkovom režime a v nepretržitej prevádzke pri vysokom stave hladiny, konečné pravidlá prevádzky dosiaľ neboli stanovené; avšak všetky nebezpečenstvá spojené s uvedením stupňa Nagymaros do prevádzky by boli úzko spojené s rozsahom, v ktorom by bol prevádzkovaný v špičkovom režime a s modalitami tejto prevádzky“. 

V skutočnosti, tie dôvody, ktoré uviedla maďarská strana pred MSD, ktoré by oprávňovali maďarskú stranu argumentovať, že stupeň Nagymaros nepostaví, neexistujú. 

Súd píše [134], že „nemôže ignorovať skutočnosť, že Nagymaros nielenže nebol postavený, ale nie je dôvod ho vybudovať, pretože obe strany fakticky vylúčili možnosť prevádzky v špičkovom režime“ (porovnaj článok Rozsudku [128]). 

Názor súdu je odôvodnený z hľadiska potrebnosti Stupňa Nagymaros pre špičkový režim prevádzky na Stupni Gabčíkovo. Československo vyhlásilo [138], že „bolo ochotné zvážiť prípadné obmedzenie alebo dokonca vylúčenie prevádzky v špičkovom režime“. V posledne uvedenom prípade by sa výstavba priehrady v Nagymarosi stala zbytočnou“, podľa názoru slovenskej strany však len z hľadiska špičkovej prevádzky. Strany uznali, že výslovné ustanovenia samotnej Zmluvy z roku 1977 môžu byť predmetom ďalšieho rokovania. Tým však nezanikli ostatné ciele Zmluvy z roku 1977, ani výroba energie na stupni Nagymaros, ani ďalšie pozitívne úžitky, či pozitívne alebo negatívne vplyvy. To platí aj pre životné prostredie. Z cieľov Zmluvy z roku 1977 by zanikla výroba špičkovej energie. K tomu slovenská strana vyhlasuje (v súlade s bodom 138 Rozsudku MSD), že je naďalej ochotná zvážiť prípadné obmedzenie alebo dokonca vylúčenie prevádzky v špičkovom režime. To však neznamená, že stupeň Nagymaros, alebo iný stupeň nahrádzajúci stupeň Nagymaros nemá byť postavený, pre splnenie ostatných cieľov Zmluvy. 

Odsek Rozsudku [136 a 137] hovorí „Možno povedať, že časť záväzkov na konanie, ktoré sa týkali výstavby Sústavy vodných diel – pokiaľ neboli realizované pred rokom 1992 – bola prekonaná vývojom. Súd by aplikoval právo stratiac úplne cit pre realitu, ak by mal nariadiť, aby táto časť záväzkov bola plne znovu potvrdená a objekty v Čunove demolované, keď cieľom Zmluvy môžu adekvátne poslúžiť existujúce stavby“. „Či je tomu v skutočnosti tak, musia rozhodnúť, v prvom rade a predovšetkým, samotné strany“. „Podľa Zmluvy z roku 1977 musia byť jej rôzne ciele dosiahnuté v rámci integrovaného a konsolidovaného program, ktorý mal byť upresnený v Spoločnom zmluvnom projekte“. 

V článku [136] Súd hovorí citujem: „Možno povedať ...“, a spomína príklad vybudovaných „objektov v Čunove“, ktoré „môžu adekvátne poslúžiť“,  pretože sú to „existujúce stavby“. Súd z tých istých dôvodov nehovorí, že ak na splnenie cieľov Zmluvy nie je vybudovaný stupeň Nagymaros, potom ho ani netreba vybudovať. Súd hovorí, že : „Nagymaros nielenže nebol postavený“, ale ak sa „fakticky vylúči možnosť prevádzky v špičkovom režime, nie je ani dôvod ho vybudovať. Hneď nato dodáva, „Či je tomu v skutočnosti tak, musia rozhodnúť, v prvom rade a predovšetkým, samotné strany“. To znamená rokovať a spoločne rozhodnúť, ako sa dajú splniť ciele Zmluvy v dostatočnej miere. Ak zistíme, že najlepšie riešenie je podľa Zmluvy 1977, prípadne so zmenami zohľadňujúcimi faktickú situáciu, potom stupeň Nagymaros postavme. Súd to nezakazuje, hovorí, či je tomu v skutočnosti tak, musia rozhodnúť, v prvom rade a predovšetkým, samotné strany. Maďarská strana v súčasnosti odmieta rokovať o akýchkoľvek otázkach týkajúcich sa realizácie stupňa Nagymaros, alebo realizácie iného spôsobu vzdutia hladiny vody v Dunaji. 

Postavenie stupňa Nagymaros, alebo iného analogického dolného stupňa, by splnilo nasledujúce ciele Zmluvy z roku 1977 a prinieslo niektoré ďalšie úžitky uvedené v nasledujúcej Tabuľke.

Tabuľka cieľov zmluvy a úžitkov stupňa Nagymaros
1.	Výroba elektrickej energie.
1a.	Výroba energie v priebežnom režime na stupni Nagymaros.
1b.	Umožnenie výroby špičkovej energie na stupni Gabčíkovo a výroba špičkovej energie pri špičkovej prevádzke prietokov podľa dohodnutých a otestovaných spoločných pravidiel.
2.	Protipovodňová ochrana.
3.	Zlepšenie plavebných pomerov a ušetrenie značnej časti prostriedkov predpokladaných na údržbu koryta Dunaja medzi Gabčíkovom a Budapešťou, odhadnutých maďarskou stranou na 136689,3 mil. Ft.
4.	Prevádzanie ľadov.
5.	Ochrana prírodného prostredia.
5a.	Zvýšenie – vzdutie – hladiny a tým podstatné zmenšenie technických prác na udržanie plavebných podmienok.
5b.	Vytvorenie nových piesčitých a štrkovitých brehov na dlhých úsekoch Dunaja.
5c.	Zväčšenie vodnej plochy hlavne na prítokoch Dunaja.
5d.	Zvýšenie výdatnosti vodných zdrojov príbrežných studní a možnosť vybudovania nových vodných zdrojov (napríklad Komárno, Visegrád a i.).
5e.	Zrealizovanie všetkých ekologických opatrení uvedených v maďarskom materiále, ktorý predložila slovenskej strane, ako napríklad čistenie odpadových vôd a vôd z rafinérie, prepojenie s ramenami bez nutnosti ramená bagrovať, zvýšenie hladín podzemných vôd v inundácii a alúviách prítokov Dunaja.
5f.	Kladný vplyv na kvalitu vody v Dunaji pri Szentendre.
6.	Iné ako napríklad:
6a.	Prepojenie plavby medzi Dunajom a Váhom.
6b.	Zabezpečenie závlahovej vody na Dolnom Ipli.
6c.	Most (prepojenie cez vodné dielo) medzi Visegrádom a Nagymarosom.
6d.	Cesty a infraštruktúra Višegrádu a iných sídiel.
6e.	Nové športové a turistické možnosti.	

Maďarská strana v predloženom materiále nepresvedčila slovenských odborníkov, že z ekologického hľadiska, alebo iného hľadiska dolný stupeň nemá byť postavený; napríklad z hľadiska protipovodňovej ochrany, z hľadiska plavby, z ekonomického hľadiska nevyrábať energiu v Nagymarosi, hoci len v priebežnom režime. Naopak, všetky materiály svedčia o tom, že stupeň Nagymaros, alebo iný dolný stupeň spĺňajúci ciele Zmluvy z roku 1977, je zo všetkých spomenutých hľadísk najvýhodnejšie a najkomplexnejšie riešenie prinášajúce aj energetické úžitky. Predložené riešenie dlhodobej koncepcie usporiadania Dunaja v úseku od stupňa Čunovo po Budapešť maďarskou stranou 9.decemba 1999 nerieši bezpečné odvedenie povodňových prietokov, ekologicky znamená dlhodobo pokles hladín, a naviac, takmer každé 4 km skutočne „opancierované“ koryto určite neodpovedá ekologickej predstave o Dunaji, a ani nespĺňa optimálne plavebné podmienky. Okrem toho, počas 50 rokov sa budú vynakladať miliardové náklady na údržbu a potom sa môže zase začať nová etapa dlhodobej koncepcie úpravy toku.

Slovenská strana je názoru, že Rozsudok nezakazuje postaviť stupeň Nagymaros, ani iný dolný stupeň, a predovšetkým, nezakazuje o dolnom stupni rokovať. Súd je názoru, že stupeň Nagymaros nie je treba postaviť z hľadiska výroby špičkovej energie, ak sa špičková energia nebude vyrábať. Rozsudok v odseku [136] hovorí, že časť záväzkov na konanie bola prekonaná vývojom, keď (ak) cieľom Zmluvy môžu adekvátne poslúžiť existujúce stavby. Ak také stavby fyzicky neexistujú, je zrejmé, že niečo treba vykonať pre splnenie cieľov Zmluvy. A či je tomu tak, a to, ako to máme urobiť, majú rozhodnúť predovšetkým a v prvom rade naše Vládne delegácie na spoločných rokovaniach. Maďarská strana napríklad navrhuje v Dunaji od Dunakiliti po Sap zabezpečiť meandrovanie vybudovaním viacerých hatí a nového koryta, alebo zvýšením dna starého koryta. V úseku od Sapu po Budapešť navrhuje použiť „klasické metódy“ na spomalenie poklesu dna Dunaja s vybudovaním opevneného dna a brehov v pravidelných intervaloch.

Slovenská strana si preto praje s maďarskou stranou rokovať o maďarskou stranou novo navrhovaných stavbách ako aj o postavení stupňa Nagymaros v zmysle Zmluvy z roku 1977 a následne rokovať o miere špičkovej prevádzky, ktorá sa zdá byť jedinou nevyriešenou otázkou z hľadiska ekologického posúdenia stupňa Nagymaros, a to aj v zmysle platnej Zmluvy z roku 1977.

V.1.1. Možnosti plnenia cieľov Zmluvy a naplnenia rozsudku

Z technického hľadiska na úseku Dunaja od Sapu po Budapešť za podklad na rokovania a naplnenia Rozsudku MSD je možné prijať nasledujúce materiály a východzie postavenia strán:

•	Projekt podľa Zmluvy z roku 1977 s prípadnými úpravami na ktorých sa dohovoríme vzhľadom na existujúcu situáciu, tak ako sa vyvinula od roku 1989. Znamená to stupeň Nagymaros, s príslušnými úpravami.
•	Návrh riešenia podľa Návrhu Rámcovej dohody, parafovaného 27. februára 1998. Znamená to postaviť stupeň Pilismarot, s tým, že projekt zatiaľ nie je hotový a je treba ho vypracovať.
•	Návrh úradu predsedu vlády Maďarskej republiky – Kancelária vládneho komisára pre Dunaj, predložený slovenskej strane v decembri 1999. Znamená to komplexné vybudovanie, opevnenie a zúženie koryta Dunaja od Sápu po Budapešť, zníženie triedy plavebnej dráhy a dlhodobú údržbu.
•	Iný nový návrh, ktorý by na základe definovaných cieľov Zmluvy a ďalších dohovorených úžitkov (napríklad predchádzajúca Tabuľka), bol prijateľný a výhodný pre obe strany. Znamená to začať odznova s využitím existujúcich materiálov, poznatkov, a monitoringu prostredia.

„Nebolo úlohou Súdu určiť, aký má byť konečný výsledok rokovaní, ktoré povedú strany [141]. Strany samotné musia na základe dohody nájsť riešenie, ktoré zoberie do úvahy ciele Zmluvy, ktoré musia byť dosiahnuté spoločne a integrovane, ako aj normy medzinárodného práva životného prostredia a zásady práva medzinárodných vodných tokov“. „Strany majú záväzok správať sa tak, aby rokovania mali zmysel, čo nebude prípad, keď niektorá z nich trvá na vlastnom stanovisku bez toho, že by uvažovala o akejkoľvek jeho modifikácií [141].“ Slovenská strana nikde v Rozsudku nenašla zmienku o tom, že Súd zakázal rokovať o nejakej téme, o technickom riešení, alebo existujúcom projekte, alebo o návrhu projektu. Naopak, „...majú prevážiť účel Zmluvy a úmysel strán pri jej uzatváraní, nad jej doslovnou aplikáciou[142]“. To implikuje rokovať. „Princíp dobromyseľnosti zaväzuje strany vykonávať Zmluvu rozumným spôsobom a tak, aby sa dosiahol jej účel“. Slovenská strana môže súhlasiť len s takým technickým riešením, ktoré je rozumné, z hľadiska prírodného prostredia ekologické a dostatočne plní ciele Zmluvy. Slovenská strana nedáva žiadne predbežné podmienky, okrem jedinej, že chce rokovať o všetkých možných rozumných technických riešeniach, bez obmedzenia, a k tomu je ochotná pozvať expertov tretej strany. 

Slovenská vládna delegácia preto opakovane navrhuje rokovať o možnostiach splnenia cieľov Zmluvy na úseku stupňa Nagymaros. Navrhuje rokovať o porovnaní postavenia stupňa Nagymaros s ostatnými návrhmi na plnenie cieľov Zmluvy. Následne navrhuje rokovať o zvolení najlepšieho technického riešenia naplnenia cieľov Zmluvy z hľadiska stupňa naplnenia cieľov, získania úžitkov, minimalizovania nákladov na výstavbu a údržbu, ako aj z hľadiska rozvoja dobrých susedských vzťahov. Dôležité hľadisko v tom to prípade, o ktorom je treba spoločne rokovať, je aj zlepšenie prírodného prostredia, ktoré je podľa materiálov Úradu predsedu vlády MR – Kancelárie vládneho komisára pre Dunaj, vo veľmi zlom stave, a v tomto úseku Dunaja neexistuje podrobnejšia koncepcia na určenie ekologických cieľov, ktoré sa majú v prírodnom prostredí Dunaja dosiahnuť. 

Zdá sa, že maďarská strana stále rokuje podľa rozhodnutí maďarského parlamentu a vlády MR. Ako príklad spomenieme, že v technickej koncepcii usporiadania Dunaja sa ako zásada technického riešenia, uvádza rešpektovanie „platného uznesenia parlamentu“, ktoré zakazuje uvedenie objektu Dunakiliti do prevádzky, prípadne sa má objekt rozobrať. Podobný príklad je tiež postulát cieľa citovanej práce, citujem  „... aby boli vyhotovené také pracovné časti, na základe ktorých maďarská delegácia (a verejnosť) rozhodne o tom na koncepčnej úrovni, že aj v prípade nerealizovania dolného vzdutia (Pilismarót, Nagymaros) na dlhú dobu je možné udržať plavebnú cestu zodpovedajúcu medzinárodným požiadavkám a je možné realizovať základné ciele na zlepšenie stavu prírodného prostredia“. 

Slovenskí odborníci v celom maďarskom materiále nenašli žiadne odôvodnenie, a to ani vodohospodárske, ani z hľadiska plavby, ani z hľadiska ekológie, prečo stupeň Nagymaros Sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros nemá byť vybudovaný. Naopak, všetky ciele Zmluvy z roku 1977, predovšetkým protipovodňová ochrana, ale aj ochrana prírodného prostredia, zabezpečenie plavby, prepojenie ramien, rozvoj infraštruktúry, výroba čistej energie a nakoniec aj náklady, podporujú myšlienku vybudovať stupeň Nagymaros, alebo iný dolný stupeň, spĺňajúci nielen ciele Zmluvy z roku 1977, ale aj potreby hospodárstva oboch krajín, a aj iných krajín, z dnešného hľadiska. Jedinou otvorenou otázkou je otázka miery špičkovania, na ktorú sa maďarská strana v predloženom materiále dnes díva z iného hľadiska, čo však nemôže byť prekážkou rokovať o stupni Nagymaros. Slovenská strana nemôže súhlasiť s maďarským odmietaním rokovať o odborných a technických otázkach, ako najlepšie splniť ciele Zmluvy. 

Slovenská strana preto navrhuje rokovať s maďarskou stranou o všetkých východzích postaveniach strán spomenutých na začiatku tejto kapitoly a aj o otázke postavenia stupňa Nagymaros v zmysle Zmluvy z roku 1977 s prípadnými úpravami na ktorých sa dohovoríme, a následne rokovať o miere špičkovej prevádzky. Takýto postoj je korektný, pretože dovolí obom stranám vyjasniť si názory a argumenty a následne sa aspoň o krok priblížiť k spoločnému rozhodnutiu.

V prípade dosiahnutia dohody, treba vypracovať nový harmonogram prác a zakomponovať ho do Spoločného zmluvného projektu, vrátane vypracovania štúdie EIA.

V.2. Stupeň Gabčíkovo

Základ sporu je stručne uvedený v kapitole II.2. Ani jeden argument na zastavenie prác a prerušenie prác na projekte uvádzaný maďarskou stranou súd neprijal [40, 54, 57, 101, 102, 103, 104 a ďalšie]. Dokonca ani zmena okolností uvádzaná MR ako argument, nie je podľa názoru Súdu takej povahy, že by sa mal radikálne zmeniť rozsah záväzkov, ktoré sa mali splniť na dokončenie Sústavy vodných diel [104]. Slovenská vládna delegácia to chápe tak, že Súd konštatoval [101], že stav núdze neexistoval, že Zmluva platí, a preto stále existuje povinnosť plniť zmluvné záväzky, respektívne, že plnenie zmluvných záväzkov nemôže byť v latentnom stave na základe toho, že neexistuje oprávnený dôvod a  že neexistuje dôvod radikálne zmeniť rozsah záväzkov [104], ktoré sa mali splniť na dokončenie Sústavy vodných diel. 

V.2.1. Možnosti plnenia cieľov Zmluvy a naplnenia rozsudku

Pre stupeň Gabčíkovo rozhodnutie súdu znamená dohodnúť sa na:
•	Objekty v Čunove by sa mali stať spoločne prevádzkovaným dielom, vzhľadom na rozhodujúcu úlohu pri prevádzke toho, čo zostalo zo Sústavy. Priehrada v Čunove prevzala úlohu, ktorá bola pôvodne určená objektom v Dunakiliti, a preto by mala mať aj podobný štatus [145].
•	Spôsob prevádzky variantu C by sa mal uviesť do súladu so Zmluvou a to zapojením Maďarska do jeho prevádzky, riadenia, a poberania úžitkov, na základe rovnosti, pretransformovaním z faktického stavu na zmluvný režim [146]. Toto je nevyhnutné tiež preto, aby sa zmluvné strany v rovnakom pomere podieľali na úžitkoch a výhodách zo Sústavy vodných diel.
•	Strany majú možnosť [150], na základe spoločnej dohody, zachovať objekty v Čunove so zmenami v spôsobe ich prevádzky pokiaľ ide o rozdelenie vody a elektriny, a nevybudovať objekty v Nagymarosi. 
•	Odškodnenie a vyúčtovanie môžeme uspokojivo vyriešiť v rámci celkového riešenia

Na tomto sa môžeme dohodnúť tak ako navrhuje súd, alebo aj inakšie. 

Účtovné vysporiadanie výstavby objektov musí byť vyriešené v súlade so zmluvou a s ňou súvisiacimi dokumentmi. Ak sa má Maďarsko podieľať na úžitkoch čunovského komplexu, musí zaplatiť zodpovedajúci podiel stavebných a prevádzkových nákladov [154]. Následky protiprávneho správania sa oboch strán budú odstránené v maximálne možnej miere, ak obnovia spoluprácu pri využívaní spoločných vodných zdrojov Dunaja a ak sa mnohoúčelový program využívania, zhodnocovania a ochrany vodného toku, ako jednotné koordinované dielo bude realizovať spravodlivo a rozumným spôsobom [150]. Podľa Zmluvy sú hlavné objekty Sústavy vodných diel spoločným vlastníctvom strán, v prevádzke budú ako koordinované jednotné dielo a úžitky sa budú rozdeľovať rovnakým dielom [144]. Spoločný režim je základným prvkom. Pokiaľ sa nedohodneme inak, tento režim by sa mal obnoviť. Podľa článku 5 Zmluvy náklady spoločnej investície znášajú zmluvné strany spoločne v rovnakom pomere. Zmluva presne uvádza práce, ktoré mala vykonať každá strana [18].

Strany by mali spoločne posúdiť vplyv na životné prostredie a musia nájsť uspokojivé riešenie, pokiaľ ide o množstvo vody, ktoré sa má prepúšťať do starého koryta Dunaja a do ramenných sústav[140]. K tomu existujú podklady uvedené v kapitole III.2. 

Slovenská strana s uspokojením prijíma názor maďarskej strany (materiál predložený v decembri 1999), že ekologické zásady v úseku Stupňa Gabčíkovo sú:
•	prvoradosť zásobovania bočných ramien vodou,
•	zvýšenie hladiny vody v Dunaji a hladiny podzemnej vody,
•	zásobovanie hlavného toku pod stupňom Čunovo prúdiacou vodou.

Dôležitou časťou návrhu je poznatok piatich uznávaných maďarských inštitúcií v ktorých definujú podstatu „Ekologicko-technickej koncepcie“. Podstatou je aby Szigetközský úsek Dunaja zabezpečoval medzi štátnou hranicou pri Rajke (rkm 1850) a Dunakiliti (rkm 1839) zásobovanie bočných ramien vodou a tým aj pôdu pôdnou vlhkosťou (cez podzemnú vodu, kapilárnu zónu až do zóny pôdnej vlhkosti). Prvoradou úlohou starého Dunaja sa stane prevedenie povodní, prevádzanie ľadov, a ďalej, plynulá športová a malá plavba. Prietoky majú byť také, aby nenastala eutrofizácia - zarastania riasami. Podrobnejšie pozri Stanovisko slovenskej strany odovzdané maďarskej strane v decembri 2000.

Spoločný zmluvný projekt stanovil ciele systému a charakteristiky diela [19]. Stanovil, že elektráreň by mala „zväčša pracovať v špičkovej prevádzke a pri vysokých prietokoch v nepretržitej prietočnej prevádzke. Pri nízkych prietokoch minimálne 50 m3/s malo ísť do starého koryta Dunaja (sanitárny prietok), okrem toho množstva, ktorým sa zásobujú ramenné sústavy. Napokon podľa odseku 7.7 projektu: Spoločný prevádzkový predpis stanovuje, že pokiaľ ide o prevádzku zdrže Dunakiliti počas vegetačného obdobia sa v prípade potreby do starého koryta Dunaja bude prepúšťať 200 m3/s  vody, okrem zabezpečenia potrebného sanitárneho prietoku koryta.“

Dôležité je tiež v materiáloch predložených maďarskou stranou explicitne definované ekologické minimum prietokov v Dunaji vo vegetačnom období, definované ako 400 m3/s. Slovenská strana prijíma odborný názor maďarskej strany, že prietok 400m3/s v starom koryte Dunaja medzi Čunovom a Sapom je vo vegetačnom období ekologické minimum, ktoré je možné v zimnom nevegetačnom období znížiť. Je možné tiež súhlasiť, že pre prirodzené nízke zimné stavy stačí do ramenných sústav po 20 m3/s a 20 až 40 m3/s v starom koryte Dunaja pri jeho vhodnej úprave, napríklad pretekanými správne profilovanými prehrádzkami. 

Slovenská strana si uvedomuje, že objekt hate Dunakiliti je možné odstaviť z prevádzky, a že sa nemusí podieľať na riadení vodného režimu, ale odporúča maďarskej strane (v zmysle 136 článku Rozsudku MSD) svoje ďalšie kroky odborne preveriť, pretože tento objekt, okrem iných úloh, je predsa len možné využiť na všetky druhy plavby, na protipovodňovú ochranu, prevádzanie ľadov, ďalej na detailnú reguláciu hladiny vody v Dunaji v mieste prepojenia s ramenami maďarskej ramennej sústavy – otvorené brehy, a na iné technické úlohy pri opravách zariadení po povodniach a pod., včítane na kultúrne, športové a spoločenské ciele). Keďže riešenie problematiky starého koryta Dunaja podľa Zmluvy prislúcha maďarskej strane, slovenská strana je prístupná akceptovať riešenie bez hate Dunakiliti, pokiaľ také riešenie maďarská strana navrhne a bude rozumne využívať existujúce stavby.

Uskutočňovanie medzinárodnej športovej plavby a premávky malých lodí je oblastným a štátnym záujmom Maďarska. Nie je to síce priamo cieľom Zmluvy z roku 1977, ale slovenská strana má záujem aby maďarská strana tieto oblastné a štátne ciele realizovala v spolupráci so slovenskou stranou a napojila ich na existujúce zariadenia na slovenskej strane, a to plavebnú komoru stupňa Čunovo, ktorá dáva možnosť aj veľkým lodiam priplávať k Dunakiliti, vodácke, športové, kultúrne a iné zariadenia na objekte Čunovo.

Slovenská strana odporúča spoločne definovať na aký prietok je treba udržiavať staré koryto Dunaja. Vodné dielo je projektované na prepustenie 1000 ročnej vody (vyskytla sa v r. 1501 cca 15000 m3/s vo Viedni). Slovenská strana je názoru, že staré koryto Dunaja by malo byť pripravené previesť 10600 m3/s, a podľa najnovších výskumov SAV a povodňových skúseností v Európe, aj viac. 

Stupeň Čunovo bol z ekologického hľadiska navrhnutý tak, aby hladina vody pod elektrárňou mohla dosiahnuť kótu 125 m n. m. Táto kóta spĺňa všetky maďarské úvahy o hladinách vody medzi Čunovom a Dunakiliti. 

Slovenská strana vychádzajúc z maďarských podkladov preto navrhuje nasledujúce zásady a ďalší postup:

Zásady:
•	zásobovať ramenné sústavy na oboch stranách vodou,
•	zvýšiť hladinu podzemnej vody na požadovanú úroveň zvýšením hladiny vody v starom koryte Dunaja, napríklad tak ako to navrhuje maďarská strana medzi Čunovom a Dunakiliti [3-A-I/2.1-1], aby voda Dunaja bola prepojená s vodou v ramenách.
•	zásobovať staré koryto Dunaja pod Čunovom prúdiacou vodou vo vegetačnom období, minimálne množstvom definovaným v maďarských materiáloch ako ekologické minimum 400 m3/s, v mimo vegetačnom období menším množstvom.

Postup:
•	spoločne stanoviť povodňový prietok cez staré koryto Dunaja, napríklad 10600 m3/s, pre ktoré musia byť projektované všetky ďalšie práce, včítane údržby koryta starého Dunaja, jeho inundačného územia a protipovodňová ochrana,
•	rozhodnúť o splavnosti úseku Čunovo – Dunakiliti,
•	rozhodnúť o parametroch splavnosti úseku Dunakiliti – Sap,
•	rozhodnúť o spôsobe prepojenia ramennej sústavy so starým korytom Dunaja pod Dunakiliti,
•	rozhodnúť o spôsobe realizácie medzi všetkými možnými riešeniami, a to nielen riešením so sypaním štrku a prerobením Dunaja na meandrujúcu rieku medzi slovenskou a maďarskou ramennou sústavou.

Oba vybrané návrhy maďarskej strany, a to riešenie so sypaním štrkopiesku do koryta Dunaja, ktoré vyžaduje 11 miliónov m3 štrkopieskov nasypať do 30 km úseku Dunaja, ktorý sa musí niekde mimo Dunaja vyťažiť, doviesť nákladnými autami a dlhodobo sypať do Dunaja, čo je ťažko považovať za hygienické a ekologické ako pre Dunaj tak aj pre miesto ťažby a riešenie s meandrovaním, ktoré predpokladá prehradenie Dunaja na niekoľkých miestach kamenným záhozom o objeme 70 tisíc m3 kamenných blokov, ktorý je treba tiež niekde vyťažiť priviesť a uložiť považuje slovenská strana za neekologické, nákladné a nedovoľujúce zabezpečiť protipovodňovú ochranu hlavne Szigetközu a troch slovenských obcí.

Slovenská strana navrhuje postupovať prácami v starom koryte Dunaja tak, aby sa rýchlo, bez zbytočných prieťahov a s malými investíciami dosiahlo zvýšenie hladiny vody v Dunaji pod Dunakiliti, a aby sa vytvorili možnosti ďalšieho prepojenia medzi ramenami na maďarskej a slovenskej strane a Dunajom. V prvom kroku navrhujeme vybudovať jednu, alebo dve pretekané prehrádzky v Dunaji pod Dunakiliti, aby sa zabezpečilo prepojenie ramien s Dunajom. Výsledok týchto prác navrhuje monitorovať a na základe monitorovania vypracovať návrh ďalšieho postupu. Prehrádzky a prepojenie s ramenami má byť na takom mieste, aby sa na maďarskej strane mohol skúmať aj návrh s meandrovaním Dunaja, prípadne iné návrhy. V zmysle Zmluvy z roku 1977 je realizácia tohoto úlohou maďarskej strany. 

VI. ZÁVER

Toto stanovisko slovenskej vládnej delegácie má za cieľ presvedčiť maďarskú stranu, že v zmysle odseku 155 (2) B Rozsudku musíme rokovať bez podmienok a dobromyseľne o každom návrhu jednej alebo druhej strany. Plnenie cieľov zmluvy je výsostne odborný problém. Bez odborného posúdenia jednotlivých návrhov týkajúcich sa celého úseku Dunaja od Bratislavy po Budapešť, tak ako sme sa dohodli v pléne vládnych delegácií, nemožno dospieť k formulovaniu zmien spoločného zmluvného projektu a Zmluvy 1977 a teda ani k Dohode o realizácii Rozsudku MSD. 

V Bratislave 26. XI. 2001

Z á p i s n i c a

z rokovania vládnych delegácií Slovenskej republiky a Maďarskej republiky o realizácii rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu vyneseného
vo veci Sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros,
ktoré sa uskutočnilo 29. júna 2001 v Budapešti

1.	Delegácia vlády Maďarskej republiky pod vedením vládneho komisára pre Dunaj Dr. László Székelya a delegácia vlády Slovenskej republiky pod vedením splnomocnenca vlády pre výstavbu a prevádzku SVD G-N Ing. Dominika Kocingera uskutočnili 29. júna 2001 v Budapešti rokovanie o spôsoboch realizácie rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu v spore súvisiacom s projektom Sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros, vyneseného 25. septembra 1997.	
Zoznam účastníkov rokovania je v Prílohe č. 1.

2.	Rokovanie sa začalo úvodnými prejavmi vedúcich delegácií. Prejav Dr. László Székelya je v Prílohe č. 2, prejav Ing. Dominika Kocingera je v Prílohe č. 3.

3.	Strany si vymenili názory o návrhu „Dohody medzi Maďarskou republikou a Slovenskou republikou o uvedení rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu z 25. septembra 1997 do účinnosti“ odovzdaného maďarskou stranou 2. apríla 2001 a o materiáli s názvom „Podklady pre zostavenie a rokovania spoločných odborných skupín“, predloženého slovenskou stranou 5. júna 2001. Maďarská strana písomne predložila svoje stanovisko k podkladovému materiálu slovenskej strany z 5. júna, ktorý je v Prílohe č. 4. Slovenská strana v súlade so závermi rokovania z 5. júna 2001 odovzdala písomné stanovisko k návrhu Dohody z 2. apríla 2001, predloženého maďarskou stranou, ktoré je v Prílohe č. 5.

4.	Strany sa dohodli, že začnú podrobné rokovania v odborných skupinách o niektorých otázkach realizácie Rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu a za tým účelom vytvoria dve pracovné skupiny:

a)	Právnu pracovnú skupinu, ktorá začne vypracovávanie návrhu medzivládnej Dohody o realizácii rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu v zmysle bodu 4 Zápisnice z rokovania 5. júna 2001. Pracovná skupina bude pritom vychádzať z Rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu z 25. septembra 1997 a prediskutuje návrh maďarskej strany z 2. apríla 2001 (Príloha č. 4 Zápisnice z 5. júna 2001) a stanovisko slovenskej strany k nemu (Príloha č. 5 tejto Zápisnice), ako aj ďalšie návrhy predložené ktoroukoľvek stranou.

b)	Vodohospodársku, ekologickú, plavebnú a energetickú pracovnú skupinu, ktorá preskúma otázky na úseku Dunaja medzi Bratislavou a Budapešťou, pričom v prvej fáze sa sústredí na úsek po Sap. Táto pracovná skupina spoločne posúdi alternatívy umožňujúce splnenie relevantných bodov rozsudku a pripraví postup na spoločné posúdenie vplyvov na životné prostredie.

5.	Výsledky dosiahnuté v odborných pracovných skupinách budú hodnotené na rokovaniach vládnych delegácií. Pracovný poriadok odborných pracovných skupín je v Prílohe č. 6.

6.	Vládne delegácie sa dohodli, že nasledujúce stretnutie sa uskutoční v septembri 2001 v Bratislave. Presný termín si potvrdia vedúci delegácií.

7.	Táto Zápisnica je vyhotovená v jazyku slovenskom a maďarskom, pričom obe znenia majú rovnakú platnosť. Zápisnica obsahuje 6 príloh, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou tejto Zápisnice.

Budapešť, 29. júna 2001.

      Dr. László Székely			   Ing. Dominik Kocinger
	        vedúci delegácie				        vedúci delegácie
	vlády Maďarskej republiky			vlády Slovenskej republiky

Príloha č. 6
k Zápisnici z 29. júna 2001 

Pracovný poriadok odborných pracovných skupín

Pracovný poriadok spoločných odborných pracovných skupín je nasledovný:

1.	V záujme urýchlenia rokovaní vládnych delegácii SR a MR sa zriadia nasledovné spoločné odborné pracovné skupiny:
a)	Pracovná skupina pre vodné hospodárstvo, ochranu životného prostredia, plavbu a energetiku
b)	Právna pracovná skupina

2.	Mandát odborných pracovných skupín a okruh otázok, ktoré majú odborné pracovné skupiny preskúmať, sa stanoví na plenárnych zasadnutiach vládnych delegácií alebo spoločným súhlasom vedúcich vládnych delegácií formou výmeny listov.

3.	Odborné pracovné skupiny v čase stanovenom vládnymi delegáciami a v súlade so svojim mandátom prediskutujú predložené otázky a vypracujú návrhy na ich riešenie, ktoré príjmu v zápisnici. Odborné pracovné skupiny predložia odsúhlasené zápisnice na prerokovanie vládnym delegáciám.

4.	Vedúci vládnych delegácií pred zasadnutím odborných pracovných skupín si písomne zašlú mená vedúcich a členov odborných pracovných skupín.

5.	Zasadnutia odborných pracovných skupín sa uskutočnia striedavo na slovenskom a maďarskom území. Prvé zasadnutie pracovných skupín sa uskutoční v Bratislave.

6.	Program rokovaní odborných pracovných skupín stanovia vedúci odborných pracovných skupín po vzájomnom súhlase.

7.	Vodohospodárska, ekologická, plavebná a energetická pracovná skupina, v prípade súhlasu vedúcich vládnych delegácií, môže požiadať o spoluprácu expertov tretej strany.

8.	Náklady súvisiace s činnosťou pracovných skupín znášajú obe strany samostatne.

Budapešť, 29. júna 2001

Z á p i s n i c a

z rokovania vládnych delegácií SR a MR o realizácii rozsudku MSD v Haagu
vo veci Sústavy vodných diel Gabčíkovo – Nagymaros,
ktoré sa uskutočnilo v 13. septembra 2001 v Bratislave

1.	Delegácia vlády Slovenskej republiky pod vedením splnomocnenca vlády pre výstavbu a prevádzku SVD G-N Ing. Dominika Kocingera a delegácia vlády Maďarskej republiky pod vedením vládneho komisára pre Dunaj Dr. László Székelyho uskutočnili dňa 13. septembra 2001 v Bratislave rokovanie o spôsoboch realizácie rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu v spore súvisiacom s projektom Sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros, vyneseného 25. septembra 1997.
Zoznam účastníkov rokovania je v Prílohe č. 1.
2.	Rokovanie sa začalo úvodnými prejavmi vedúcich delegácií. Prejav D. Kocingera je v Prílohe č. 2, prejav L. Székelyho je v Prílohe č. 3.
3.	Obe delegácie si vzájomne poskytli svoje predstavy o mandáte a okruhu otázok, ktoré by mali byť predmetom rokovania odborných skupín, vytvorených v zmysle bodu 4 Zápisnice z rokovania 29. júna 2001 a jej Prílohy č. 6. Návrh mandátu pracovných skupín a návrh otázok  predložených slovenskou stranou je v Prílohe č. 4 tejto zápisnice, návrh otázok predložených maďarskou stranou je v Prílohe č. 5 tejto zápisnice.
4.	Strany sa vzájomne informovali o zložení pracovných skupín. Vedúcim maďarskej časti právnej skupiny je Dr. Marcel Szabó a zástupcom vedúceho Dr. Boldizsár Nagy, vedúcim maďarskej časti vodohospodársko-ekologicko-plavebno-energetickej skupiny je Dr. Gábor Bartus. Vedúcim slovenskej časti vodohospodársko-ekologicko-plavebno-energetickej skupiny je Ing. Marián Supek. Vedúceho slovenskej časti právnej skupiny oznámi slovenská strana dodatočne.
5.	Obe delegácie sa dohodli, že pracovné skupiny prerokujú otázky predložené oboma stranami a pripravia spoločný návrh otázok. Tieto otázky predložia na schválenie na najbližšom rokovaní vládnych delegácií alebo vedúcim vládnych delegácií. Rovnako na plenárne zasadnutie vládnych delegácií alebo vedúcim vládnych delegácií predložia tie otázky, o ktorých nedosiahli dohodu.
6.	Strany sa dohodli, že rokovanie pracovných skupín sa uskutoční v priebehu októbra.
7.	Vládne delegácie sa dohodli, že nasledujúce rokovanie sa uskutoční v Budapešti. Termín a program dohodnú vedúci delegácií.
8.	Táto zápisnica je vyhotovená v jazyku slovenskom a v jazyku maďarskom, pričom obe znenia majú rovnakú platnosť. Zápisnica obsahuje 5 príloh, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou tejto zápisnice.

Bratislava 13. septembra 2001

  Ing. Dominik Kocinger					Dr. László Székely
           vedúci delegácie						     vedúci delegácie
   vlády Slovenskej republiky				           vlády Maďarslej republiky

Zápis
z prvého rokovania pracovnej skupiny pre právne otázky
delegácií vlády Slovenskej republiky a vlády Maďarskej republiky
o implementácii rozsudku Medzinárodného súdneho dvora
v spore týkajúceho sa Projektu Gabčíkovo-Nagymaros

1.	Delegácia Slovenskej republiky, p. Drahoslavom Štefánkom, a delegácia Maďarskej republiky, vedená Dr. Marcelom Szabóm, 29. októbra 2001 uskutočnili rokovanie v Bratislave vo veci mandátu Pracovnej skupiny pre právne otázky.

2.	Obe delegácie predstavili svoje názory na mandát Pracovnej skupiny a rozhodli sa pokračovať v posudzovaní tejto otázky na ďalšom stretnutí Pracovnej skupiny.

3.	Návrh maďarskej delegácie na otázky, ktoré by mali byť na programe Pracovnej skupiny pre právne otázky bol zaslaný p. Lászlóm Székelyim, vedúci maďarskej vládnej delegácie 24. septembra 2001 a je priložený k tomuto Zápisu.

4.	Delegácia Slovenskej republiky pošle delegácii Maďarskej republiky svoj písomný návrh týkajúci sa otázky mandátu pred ďalším stretnutím Pracovnej skupiny.

5.	Strany sa dohodli, že ďalšie stretnutie Pracovnej skupiny sa bude konať v Budapešti koncom novembra. Presný termín si dohodnú vedúci delegácie.

6.	Tento Zápis bol vyhotovený v anglickom jazyku.

Bratislava, 29. októbra 2001.

          p. Drahoslav Štefánek v.r.				      Dr. Marcel Szabó v.r.
	vedúci slovenskej delegácie				     vedúci maďarskej delegácie

Zápisnica
z prvého rokovania pracovnej skupiny expertov pre vodné hospodárstvo, ochranu životného prostredia, plavbu a energetiku, vytvorenej v rámci slovensko-maďarských rokovaní o realizácii rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu vo veci SVD G-N, konaného 19. novembra 2001 v Bratislava

1.	Pracovná skupina expertov pre vodné hospodárstvo, ekológiu, plavbu a energetiku, vytvorená delegáciami vlády SR a vlády MR na rokovanie o realizácii rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Haagu vo veci SVD G-N, uskutočnila 19. novembra 2001 prvé rokovanie. Slovenskú časť skupiny expertov viedol Ing. Marián Supek, maďarskú časť skupiny expertov viedol Dr. Gábor Bartus. Zoznam účastníkov rokovania je v Prílohe č. 1.
2.	Slovenská časť pracovnej skupiny na rokovaní predložila návrh „Mandátu a otázok, ktoré majú byť posúdené odbornou pracovnou skupinou pre vodné hospodárstvo, ochranu životného prostredia, plavbu a energetiku“. Tento návrh je identický s návrhom, ktorý predložil vedúci slovenskej časti pracovnej skupiny svojim listom z 10. októbra 2001 maďarskej strane a je Prílohou č. 2 tejto Zápisnice.	
Slovenská strana navrhla, aby pracovná skupina preskúmala a odsúhlasila mandát a okruh otázok týkajúci sa úseku Dunaja medzi Bratislavou a Budapešťou a aby sa v prvej fáze svojej práce sústredila na problémy úseku Bratislava-Sap.
3.	Maďarská časť pracovnej skupiny odovzdala návrh nazvaný „Mandát pracovnej expertnej skupiny pre vodné hospodárstvo, ochranu životného prostredia, plavbu a energetiku a okruh otázok na posúdenie touto pracovnou skupinou“, ktorý je Prílohou č. 3 tejto Zápisnice. Maďarská strana pripravila svoj návrh so znalosťou návrhu slovenskej strany z 10. októbra 2001.	
Maďarská strana vyjadrila stanovisko, aby pracovná skupina pri stanovení okruhov otázok postupovala v zmysle bodu 4 b) Zápisnice z rokovania vládnych delegácií 29. júna 2001 v Budapešti a zodpovedajúc tomu začala svoju prácu.
4.	Slovenská strana preštuduje maďarský návrh a zaujme k nemu písomné stanovisko, ktoré zašle maďarskej strane dva týždne pred nasledujúcim rokovaním pracovnej skupiny.
5.	Druhé rokovanie pracovnej skupiny expertov pre vodné hospodárstvo, ochranu životného prostredia, plavbu a energetiku sa na návrh maďarskej strany uskutoční 19. decembra 2001 v Budapešti.
6.	Táto Zápisnica je vyhotovená v slovenskom jazyku a v maďarskom jazyku, pričom obidve znenia majú rovnakú platnosť. Zápisnica obsahuje 3 prílohy, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou tejto Zápisnice.

Bratislava, 19. novembra 2001

	Ing. Marián Supek					  Dr. Gábor Bartus
vedúci slovenskej časti pracovnej skupiny			vedúci maďarskej časti pracovnej skupiny
Príloha č. 1			
k Zápisnici z 19. novembra 2001

Zoznam účastníkov rokovania

Slovenská časť pracovnej skupiny:

Ing. Marián Supek, vedúci slovenskej časti pracovnej skupiny, Ministerstvo
 			pôdohospodárstva SR
Ing. Vladimír Bakeš, zástupca vedúceho
Ing. Vladimír Haviar, Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií SR
JUDr. Ing. Ján Hijj, PhD., Ministerstvo hospodárstva SR
RNDr. Zoltán Hlavatý, Konzultačná skupina Podzemná voda
Ing. Jozef Janovický, SVP š.p. – OZ Povodie Dunaja Bratislava
Ing. Gabriel Jenčík, Ministerstvo pôdohospodárstva SR, tajomník
JUDr. Cecília Kandráčová, CSc., Ministerstvo zahraničných vecí SR
Prof. RNDr. Igor Mucha, DrSc., Konzultačná skupina Podzemná voda
Ing. Miroslav Šándor, Útvar splnomocnenca vlády SR pre výstavbu a prevádzku SVD G-N
Ing. Ondrej Hoffman, tlmočník

Maďarská časť pracovnej skupiny:

Dr. Gábor Bartus, vedúci maďarskej časti pracovnej skupiny, poradca predsedu vlády
Dr. György Kovács, Ministerstvo zahraničných vecí MR, odborník sekretariátu	
 			Gabčíkovo-Nagymaros
Emil Janák, ÉDUVIZIG, riaditeľ
Peter Kovács, Ministerstvo ochrany životného prostredia, zástupca vedúceho odboru
Monika Kék, Ministerstvo financií, poradca
Ernő Birck, Ministerstvo dopravy a vodného hospodárstva, hlavný poradca vodohospodárskej
 			sekcie
Dr. Laura Gyeney, Úrad predsedu vládu, medzinárodnoprávny expert
Dr. Norbert Korom, tajomník delegácie
Pál Benyo, tlmočník

A 2001. november 19-i Jegyzőkönyv 1. sz. melléklete			

A tárgyalás résztvevői

A magyar szakértői küldöttség tagjai :

Dr. Bartus Gábor, kormányfőtanácsadó, a küldöttség vezetője, Miniszterelnöki Hivatal
Dr. Kovács György, a Bős-Nagymarosi Titkárság szakértője, Külügyminisztérium
Janák Emil, igazgató, Észak-Dunaántúli Vízügyi Igazgatóság
Kovács Péter, főosztályvezető-helyettes, Környezetvédelmi Minisztérium
Kék Monika, tanácsadó, Pénzügyminisztérium
Birck Ernő, a Vízügyi Iroda főtanácsadója, Közlekedési és Vízügyi Minisztérium
Dr. Gyeney Laura, nemzetközi jogi szakértő, Miniszterelnöki Hivatal
Dr. Korom Norbert, a küldöttség titkára
Benyo Pál, tolmács

A szlovák szakértői küldöttség tagjai :

Ing. Marián Supek, a küldöttség vezetője, Földművelésügyi Minisztérium
Ing. Vladimír Bakeš, a küldöttségvezető helyettese
Ing. Vladimír Haviar, Közlekedési, Postaügyi és Távközlési Minisztérium
JUDr. Ing. Ján Hijj, PhD., Gazdasági Minisztérium
RNDr. Zoltán Hlavatý, Ground Water Consulting
Ing. Jozef Janovický, Szlovák Vízgazdálkodási Vállalat – Povodie Dunaja
Ing. Gabriel Jenčík, titkár, Földművelésügyi Minisztérium
JUDr. Cecília Kandráčová, CSc., Külügyminisztérium
Prof. RNDr. Igor Mucha, DrSc., Ground Water Consulting
Ing. Miroslav Šándor, a Bős-Nagymarosi Titkárság szakértője, Kormánymeghatalmazotti Hivatal
Ing. Ondrej Hoffman, tolmács